ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
27 липня 2026 року | Справа № 280/5232/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний,166 код ЄДРПОУ ВП 44118663) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, -
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – позивач) до фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг у сумі 75 663 грн 34 коп, з яких:
70 112 грн. 46 коп. - по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, які зарахувати на р/р UA878999980333119341000008479, отримувач ТУК у Зап. обл/ТГ м. Запоріжжя/11010500, код одержувача 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);
5 550 грн 88 коп. - по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, які зарахувати на p/p UA068999980313070137000008001, отримувач - ГУК у Зап. обл/Запорізька обл/11011001, код одержувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви за відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 70 112,46 гривень, а також у сумі 550,88 грн. з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування в сумі гривень. Платнику податків направлена податкова вимога, однак сума податкового боргу самостійно не сплачена. Позивач просить позов задовольнити.
На виконання вимоги частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддею зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.
Згідно відповіді Єдиного державного демографічного реєстру № 2808021 від 29 травня 2026 року, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 09 червня 2005 року і по теперішній час.
Ухвалою судді від 29 травня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовом з дня отримання даної ухвали судді.
Вказана ухвала судді отримана відповідачем засобами поштового зв`язку 09 червня 2026 року. Правом на подання відзиву у строки встановленні вищезазначеною ухвалою судді відповідач не скористалась.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Судом встановлено, що позивач як платник податків перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області.
Встановлено, що за відповідачем, станом на дату звернення до суду (14 травня 2026 року засобами поштового зв`язку), обліковувався податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 70 112,46 грн., а також з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 5 550,88 грн.
У зв`язку із несплатою відповідачем податкового боргу у добровільному порядку, позивач звернувся до суду щодо стягнення податкового боргу в примусовому порядку.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульовані положеннями Податкового кодексу України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також – ПК України, Кодекс), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Пунктом 15.1 статті 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), які є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
За змістом підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Виходячи із положень підпункту 162.1.1., 162.1.3. пункту 162.1. статті 162 та підпункту 1.1 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України відповідач є платником податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та платником військового збору.
Досліджуючи питання щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості за основним зобов`язанням з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору, суд виходить із наступних аргументів.
Матеріали справи містять копії інтегрованих карток платника податків, акту перевірки від 29 березня 2024 2024 року № 3372/08-01-24-09/ НОМЕР_1 , податкових повідомлень-рішень від 11 квітня 2024 року № 45392409, податкової вимоги форми «Ф» 1017-17/830 від 09 березня 2017 року, розрахунку суми позовних вимог по податку на доходи фізичних осіб та розрахунку суми позовних вимог по військовому збору, довідки про наявність податкового боргу у відповідача, доказів направлення вказаних документів відповідачу.
Відповідно до довідки про наявність податкового боргу встановлено, що у відповідача наявна заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму грн та по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 75 663,34 грн.
Так, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку стосовно позивача за результатами якої складено Акт №3372/08-01-24-09/ НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року та надісланий на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та вручений йому 01 квітня 2024 року. 
На підставі висновків Акту Головним управлінням ДПС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-вручення форми «Ш» №45392409 від 11 квітня 2024 року, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф по податку на доходи фізичних осіб та 5 550,88 грн - по військовому збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 2 583,39 грн., та яке направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку та вручено йому 17 квітня 2026 року. 
Доказів оскарження вищезазначеного податкового- повідомлення рішення в адміністративному чи судовому порядку матеріали справи не містять.
Також, позивачу з урахуванням положень статті 129 ПКУ нараховано пеню у сумі 918,53 грн. 
Окрім того, ОСОБА_1 самостійно подано до Головного управління ДПС У Запорізькій області наступні податкові декларації про майновий стан і доходи:
№9435513650 від 16 травня 2025 року, в якій визначено суми податкового зобов`язання за 2021 рік по податку на доходи фізичних осіб у сумі 33 712,80 грн. та військового збору у сумі 2 809,40 грн.; 
№9315218993 від 16 травня 2025 року, в якій визначено суми податкового зобов`язання за 2022 рік по податку на доходи фізичних осіб у сумі 32 897,74 грн та військового збору у сумі 2 741,48 грн. 
З урахуванням інтегрованої картки платника по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування податковий борг становить: 918,53 грн (нараховано пені) + 2 583,39 грн (нараховано по ППР №45392409) + 33 712,80 грн (нараховано по декларації №9435513650) + 32 897,74 грн (нараховано по декларації №9315218993) = 70 112,46 грн. Згідно інтегрованої картки платника по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування податковий борг становить: 2 809,40 грн (нараховано по декларації №9435513650) + 2 741,48 (нараховано по декларації №9315218993) = 5 550,88 грн.
Позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку була направлена податкова вимога форми «Ф» №1017-17/830 від 09 березня 2017 року, яка вручена йому 24 березня 2017 року, що підтверджується відповідним підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, копія кого міститься в матеріалах справи. 
Доказів щодо скасування та оскарження вказаної податкової вимоги матеріали справи не містять, як і не містять доказів погашення податкового боргу на час вирішення справи судом.
Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений ПК України строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Виконанням податкового обов`язку, згідно з пунктом 38.1. статті 38 ПК України, є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до підпункту 164.1.1. пункту 164.1. статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними ПК України.
Згідно з підпунктом 164.2.20. пункту 164.2. статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 168.2.1. пункту 168.2 статті 168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
Згідно із пунктом 167.1. статті 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Відповідно до підпункту «в» пункту 176.1. статті 176 ПК України платники податку зобов`язані: подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.
Платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до ПК України.
Згідно з підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків передбачених ПК України, подаються за базовий звітний період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб до 1 травня року, що настає за звітним.
Відповідно до пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (перехідні положення) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
В пункті 57.3 статті 57 Податкового кодексу України зазначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
У відповідності до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку.
Згідно з нормами, передбаченими пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації.
Згідно із пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податковим органом відповідачу виставлялась та надіслана за зареєстрованим місцем проживання відповідача податкова вимога про сплату податкового боргу, з часу виставлення якої податковий борг не переривався, який у добровільному порядку сплачена не була. Зазначена податкова вимога отримана відповідачем отримана особисто, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі вкладенням, яке міститься в матеріалах справи (а. с.17).
Відповідно до статті 45 ПК України, платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Згідно із пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
На момент розгляду справи у суді податкова вимога та податкове повідомлення-рішення не оскаржувалися, а тому вважаються належним чином вручені та є узгодженими.
Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.
Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу.
Із цим позовом податковий орган звернувся до суду 14 травня 2026 року (засобами поштового зв`язку), а тому, враховуючи вказані норми законодавства, суд вважає що позивачем не пропущено строк, визначений статтею 102 ПК України.
Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням встановлених у справі обставин, позивач довів суду правомірність заявлених вимог, а тому позов підлягає задоволенню повністю.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України “Про судовий збір”, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 241-246, 262 КАС України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг у сумі 75 663 грн. 34 коп., з яких:
70 112 грн. 46 коп. - по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, які зарахувати на р/р UA878999980333119341000008479, отримувач ТУК у Зап. обл/ТГ м. Запоріжжя/11010500, код одержувача 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);
5 550 грн. 88 коп. - по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, які зарахувати на p/p UA068999980313070137000008001, отримувач - ГУК у Зап. обл/Запорізька обл/11011001, код одержувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).
Розподіл судових витрат не здійснюється.  
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 27 липня 2026 року. 

Суддя Д.В. Татаринов