Справа № 539/2501/26
Провадження № 2/539/1965/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2026 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючої судді Рудалєвої Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок №26, офіс №411, ЄДРПОУ 41084239) (далі – позивач) звернулося до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі – суд) із позовною заявою до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просить суд:
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок №26, офіс №411, ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за Договором №192502-КС-001 про надання кредиту від 11 серпня 2025 року, що становить 22 067, 64 грн та складається з: 
Суми прострочених платежів по тілу кредиту – 7 892,72 грн;
Суми прострочених платежів по процентах – 8 056,04 грн;
Суми заборгованості по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України – 6 000,00 грн;
Суми прострочених платежів за комісією – 118,88 грн.
Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 11 серпня 2025 року між відповідачем та позивачем було укладено кредитний договір шляхом обміну повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За цим договором позивач надав відповідачу кошти в борг. Проте, відповідач не виконав умови укладеного кредитного договору та не повернув кошти, які отримав у кредит, не сплатив відповідні проценти за користування ними.
Таким чином, на переконання позивача, у відповідача перед ним у зв`язку із невиконання умов кредитного договору виникла заборгованість у сумі 22 067, 64 грн та складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 7 892,72 грн; суми прострочених платежів по процентах – 8 056,04 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України – 6 000,00 грн; суми прострочених платежів за комісією – 118,88 грн, яку він просить стягнути у судовому порядку.
Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми статей 626, 628, 629 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) щодо обов`язковості умов укладених договорів; статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» щодо належної форми кредитного договору – електронної форми; статей 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625 ЦК України, статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язковості виконання боржником узятих на себе зобов`язань за договором.
Відповідач до суду відзив на позовну заяву, а також інших документів, які підтверджують його позицію, не надіслав.

Заяви, клопотання учасників справи
Разом із поданням позову представник позивача заявив клопотання про здійснення розгляду цієї справи без його участі, а також не заперечував проти винесення заочного рішення.
03 червня 2026 року до суду надійшло клопотання позивача про витребування доказів, яке суд задовольнив.

Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 06 липня 2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у цивільній справі та постановив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - є юридичною особою, основним видом діяльності якої є: 64.92 – інші види кредитування, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.80, зворотна сторона – а.с.92).
Позивач є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, серії ФК 880, реєстраційний номер 13103600, виданим 06 квітня 2017 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с.80).
11 серпня 2025 року між позивачем та відповідачем укладено Договір №192502-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (далі - кредитний договір), відповідно до пункту 2.1 якого позивач (кредитодавець) надає відповідачу (позичальнику) грошові кошти у сумі 6 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується їх повернути, сплатити процент за користування ними (а.с.22-55). 
Строк дії кредитного договору –24 тижні (пункти 2.3, 2.8 кредитного договору). Денна процентна ставка – 0,91 % (пункт 2.12 кредитного договору), Орієнтовна загальна вартість кредиту – 14 839,31 грн (пункт 2.9 кредитного договору). 
Денна процентна ставка – 0,87% в день (пункт 2.12 кредитного договору).
Комісія за видачу кредиту – 1 200,00 грн (пункт 2.5 кредитного договору).
Дата видачі кредиту – 11 серпня 2025 року (пункт 2.13 кредитного договору). Дата повернення кредиту – 26 січня 2026 року (пункт 2.14 кредитного договору).
Пунктом 3.1 кредитного договору визначено, що він укладається з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем дистанційно в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Позичальник (відповідач) надає згоду на створення Особистого кабінету Позичальника в ІТС Кредитодавця та його використання для, у тому числі укладення правочинів, додаткових договорів до кредитного договору у формі електронного документа з використанням електронних підписів (у тому числі електронних підписів Одноразовим ідентифікатором).
Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, містить інформацію про періодичність та обсяг повернення взятих у борг коштів. Загальна вартість кредиту становить 14 743,42 грн, з яких: 6 000,00 грн – тіло кредиту, 7 543,42 грн – проценти за його користування, 1 200,00 грн – комісія за надання кредиту (а.с.24, зворотна сторона).
Аналогічного змісту інформація про кредитний договір міститься у Паспорті споживчого кредитування (а.с.53-55).
03 жовтня 2025 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору (далі – додаткова угода)(а.с.56-61), відповідно до пункту 3.1 якої кредит збільшується на 6 000,00 грн після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого кредиту за кредитним договором становить 10 496,24 грн (пункт 3.2 додаткової угоди). Загальна вартість кредиту – 24 488,49 грн, денна процентна ставка – 0,79% (пункт 6 додаткової угоди). 
Згідно з графіком платежів (пункт 4.2.2 додаткової угоди) датою останнього платежу є 20 березня 2026 року, а сума кредиту, яку слід повернути – 24 330,34 грн.
Відповідно до листів ТОВ «ПРОФІТГІД» позивачу було повідомлено про здійснення 18 серпня 2025 року о 19:15 грошового переказу, ініційованого позивачем відповідачу, на суму 6 000,00 грн на платіжну картку НОМЕР_2 відповідача (а.с.65), а 03 жовтня 2025 року перераховано на цю ж картку 6 000,00 грн (а.с.66). 
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, станом на 14 травня 2026 року, а також довідкою про стан заборгованості відповідач погашення кредиту здійснював частково, у зв`язку з чим виникла наступна заборгованість: 22 067,64 грн з яких: 7 892,72 грн – тіло кредиту, 8 056,04 грн– заборгованість за відсотками, 118,88 грн – комісія, 6 000,00 грн – відсотки за статею 626 ЦК України (а.с.13-16).
Отже, суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останнім в повному обсязі зобов`язань за укладеним ним кредитним договором.
Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про електронну комерцію», станом на дату виникнення спірних правовідносин.
Не погоджуючись із відповідачем, який не сплачував заборгованість за кредитним договором, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого.

Норми права, які застосував суд
Згідно зі статею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина третя статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України визначено, що період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оцінка суду
Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обгрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду обгрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (частина третя статті 263 ЦПК України).
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналізуючи законодавство України, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача слід задовольнити частково з огляду на таке.
Передусім суд зазначає, що відповідно до змісту статей 526, 527, 530, 627, 628 ЦК України договір є обов`язковим до виконання на умовах, які ним визначені, а прийняті на себе контрагентами зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.
Позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, звертає увагу суду на те, що відповідач не виконав умови укладеного ним в електронному вигляді кредитного договору, а тому заборгованість слід стягнути у судовому порядку.
Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, в жодних документах по цій справі свою позицію щодо виникнення у нього заборгованості за кредитним договором, не висловив.
Суд, оцінюючи докази, що містяться в матеріалах справи, чинне законодавство України із вказаного спірного питання, дійшов наступних висновків.
По-перше, як було зазначено вище, стаття 205 ЦК України надає право укладати договір, серед іншого у письмовій (електронній) формі. Крім того, Закон України «Про електронну комерцію» визначає, що договір, підписаний у порядку, визначеному цим Законом, якому передував обмін електронними повідомленнями, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідач уклав із позивачем кредитний договір із додатками до цього – Паспортом споживчого кредитування, Правилами кредитування та графіком платежів шляхом підписання своїм електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, як того вимагає кредитний договір і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Юридична особа, яка укладала кредитний договір з відповідачем, є фінансовою установою та має відповідне свідоцтво.
Таким чином, аналізуючи норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію», а також матеріали справи, зокрема умови кредитного договору та додатків до нього, суд дійшов висновку, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.
Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у Постанові від 07 жовтня 2020 року по справі 127/33824/19.
Судом встановлено, що відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе.
В силу вимог статей 629 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір відповідно до його умов та вимог закону.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням статті 617 ЦК України.
Таким чином, враховуючи, що позивач мав право підписувати кредитний договір та надавати кошти у борг відповідачу; позивач виконав свою частину зобов`язання згідно з умовами кредитного договору (перерахував кошти на картковий рахунок відповідача, користуючись послугами ТОВ «ПрофітГід»), а відповідач не виконав свої зобов`язання в повному обсязі – не повернув суму кредиту та не сплатив відсотки за його користування, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем слід стягнути, а тому позовні вимоги є обгрунтованими.
По-друге, щодо стягнення заборгованості за відсотками відповідно до статті 625 ЦК України суд зазначає наступне
З огляду на зазначені вище норми пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, відповідач звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь позивача неустойки (пені) за таке прострочення – відповідні платежі за прострочення підлягають списанню кредитодавцем (позивачем). У зв`язку з цим заборгованість за відсотками відповідно до статті 625 ЦК України у сумі 6 000,00 грн не підлягає стягненню із відповідача.
Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути наступну заборгованість за кредитним договором: 7 892,72 грн – тіло кредиту, відсотки – 8 056,04 грн, 118,88 грн – комісія за видачу кредиту Загальна сума заборгованості за кредитним договором – 16 067,64 грн.
За вказаного вище правового врегулювання, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач – не надавши своєї позиції, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам позивача та доказам, що це підтверджують, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2622,40, що підтверджується Платіжною інструкцією №15998 від 22 травня 2026 року (а.с.1).
У зв`язку з тим, що позовні вимоги суд задовольняє частково, судовий збір стягується із відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, а саме: 1 938,49 грн.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 205, 526, 527, 530, 627, 628, 617, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок №26, офіс №411, ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за Договором №192502-КС-001 про надання кредиту від 11 серпня 2025 року, що становить 16 067 (шістнадцять тисяч шістдесят сім) гривень 64 копійки та складається з: суми прострочених платежів за тілом кредиту – 7 892 (сім тисяч вісімсот дев`яносто дві) гривні 72 копійки; суми прострочених платежів за процентами – 8 056 (вісім тисяч п`ятдесят шість) гривень 04 копійки; суми прострочених платежів за комісією – 118 (сто вісімнадцять) гривень 88 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок №26, офіс №411, ЄДРПОУ 41084239) судовий збір у сумі 1 938 (одна тисяча дев`ятсот тридцять вісім) гривень 49 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України: 
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА», адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок №26, офіс №411, ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 04 вересня 2026 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області Л.В. Рудалєва