ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2026 м. Дніпро Справа № 904/1236/26
Центральний апеляційний господарський суд у складі 
головуючого судді: Віннікова С.В. доповідач, 
суддів: Левшиної Г.В., Андрейчука Л.В.
від позивача: Жінчин Б.А.;
від відповідача: представник не з`явився; 
розглянувши матеріали апеляційних скарг Військової частини НОМЕР_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ЮА" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 (суддя Ліпинський О.В., повний текст якого підписаний 01.06.2026) у справі № 904/1236/26,
за позовом Військової частини НОМЕР_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ЮА"
про стягнення 648 015, 29 грн, 

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Строй ЮА про стягнення неустойки в розмірі 648 015,29 грн. з яких: 424 561,74 грн пеня за порушення строків завершення будівництва, 223 453,55 грн штраф за порушення строків завершення будівництва понад тридцять днів.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором підряду № 137/4Д від 21.03.2025.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 у справі №904/1236/26 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ЮА" на користь Військової частини НОМЕР_1 21 228,09 грн пені за порушення строків завершення будівництва, 11 172,68 грн штрафу за порушення строків завершення будівництва понад тридцять днів, 7 776,18 грн. витрат зі сплати судового збору. В решті позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погодившись із зазначеними рішенням до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Військова частина НОМЕР_1 , в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 в частині розміру стягнутих пені та штрафу змінити та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “СТРОЙ ЮА” на користь Військової частини НОМЕР_1 неустойку за Договором підряду від 21.03.2025 № 137/4Д на загальну суму 648 015,29 грн, у тому чисті пеню за порушення строків завершення будівництва у сумі 424 561,74 грн, штраф у розмірі 7% за прострочення завершення будівництва понад тридцять днів 223 453,55 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Строй ЮА", в якій просить: - поновити строк ТОВ “СТРОЙ ЮА” для подання доказів по справі, а саме отриманого 25.05.2026 року листа відповідь від Адміністрації ДССТ №518/5704 від 20.05.2026 на адвокатський запит та долучити до матеріалів судової справи лист відповідь від Адміністрації ДССТ №518/5704 від 20.05.2026 на адвокатський запит з додатком; - скасувати Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2026 року по справі №904/1236/26 в частині встановлення підстав для застосування відповідальності у вигляді стягнення неустойки (пені і штрафних санкцій), та винести нове рішення по справі, яким відмовити у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 до ТОВ “СТРОЙ ЮА” в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 та узагальнення її доводів

Військова частина НОМЕР_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині зменшення неустойки та відмови у решті позову, зазначає, що між сторонами було укладено договір підряду № 137/4Д від 21.03.2025 на будівництво фортифікаційних споруд. Відповідач мав завершити ІІ етап робіт (будівельні роботи) до 30.06.2025 включно. Проте фактично роботи закінчено лише 11.11.2025 (згідно з актом готовності об`єкта до експлуатації від 04.12.2025), внаслідок чого прострочення склало 133 дні. При визначеному графіком строці виконання робіт у 44 дні, затримка перевищила встановлений строк у 3 рази, що є істотним порушенням. Крім того, через невчасне зведення споруд під загрозу було поставлено оборону Держави на відповідному напрямку, що значно підвищує негативні наслідки порушення зобов`язання.
Висновок суду про наявність підстав для зменшення неустойки є помилковим та прийнятим внаслідок неправильного застосування ст. 551 ЦК України. Судом першої інстанції не встановлено обставин, які б суттєво перешкоджали виконанню робіт у строк. Посилання відповідача на висновок Рівненської ТПП про істотну зміну обставин обґрунтовано відхилені, оскільки він не є сертифікатом про форс-мажор і не звільняє від відповідальності за порушення строків. Водночас п. 14.8 договору прямо передбачає, що сам факт дії воєнного стану не вважається форс-мажором, і відповідач при укладенні договору мав усвідомлювати всі підприємницькі ризики. Суд першої інстанції підтвердив арифметичну правильність та обґрунтованість розрахованої позивачем суми неустойки, однак безпідставно зменшив її, перетворивши на несправедливий тягар для кредитора.
На підставі викладеного, скаржник, просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 в частині розміру стягнутих пені та штрафу змінити й стягнути з ТОВ «Строй ЮА» на користь Військової частини НОМЕР_1 неустойку за договором підряду від 21.03.2025 № 137/4Д у повному розмірі на загальну суму 648 015,29 грн, у тому числі пеню за порушення строків завершення будівництва у сумі 424 561,74 грн та штраф у сумі 223 453,55 грн.

Узагальнені доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ЮА" на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 

ТОВ “СТРОЙ ЮА” вважає, що існують беззаперечні підстави для повного скасування рішення та відмови в позові через відсутність його вини, проте на випадок відмінних висновків суду просить скористатися дискреційними повноваженнями та зменшити розмір штрафних санкцій і пені на 99% від заявленої позивачем суми, визначивши їх до стягнення у загальному розмірі 6 480,15 грн.
Затримка у виконанні будівельних робіт виникла поза волею підрядника та зумовлена настанням форс-мажорних обставин (необхідністю дотримання правил безпеки під час повітряних тривог у зоні бойових дій), а також неналежним сприянням і невиконанням зустрічних зобов`язань самим замовником. Загалом між сторонами з використанням штучного дроблення було укладено 53 подібні договори підряду, за 37 з яких підрядник повністю і сумлінно виконав свої зобов`язання. Стягнення неустойки у визначеному судом першої інстанції розмірі не враховує належним чином відсутність вини відповідача та вину самого Позивача, порушує баланс інтересів сторін, не відповідає компенсаційній природі неустойки та перетворює її на каральний захід і джерело безпідставного збагачення, що загрожує підприємству банкрутством за повної відсутності доведених позивачем реальних збитків.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України та чинної судової практики (зокрема, постанов Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 у справі № 911/952/22 та Об`єднаної палати КГС ВС від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22), визначення справедливого та співмірного розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду, який вправі зменшити її навіть до 99% з урахуванням обставин конкретної справи. Також слід врахувати суттєві зміни в законодавстві, внесені Законом України № 4196-IX від 09.01.2025, за якими Господарський кодекс втратив чинність, жорсткий штраф у розмірі 7 відсотків не застосовується до виконавців оборонних контрактів у період воєнного стану, а розмір пені за всіма господарськими договорами обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ. З огляду на засади справедливості, добросовісності, розумності та пропорційності, стягнення неустойки у розмірі 1% від початково заявленої суми повністю забезпечить баланс інтересів сторін.
На підставі викладеного, відповідач просить суд у разі незгоди з аргументами апеляційної скарги про повне звільнення товариства від відповідальності, застосувати дискреційні повноваження суду та зменшити розмір неустойки (пені та штрафу), що підлягає стягненню з ТОВ «Строй ЮА» на користь Військової частини НОМЕР_1 за договором підряду № 137/4Д від 21.03.2025, до 6 480,15 грн, що становить 1% від загального розміру заявленої позивачем до стягнення неустойки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ЮА" та узагальнення її доводів

ТОВ «Строй ЮА» не погоджується з рішенням суду в частині встановлення підстав для покладення на нього відповідальності, оскільки судом першої інстанції в порушення ст. 236 ГПК України не було надано оцінки відсутності вини підрядника, невиконанню замовником зустрічних зобов`язань та ненаданню ним належного сприяння. Окремо апелянт зазначає про порушення позивачем принципів добросовісності та розумності через застосування «штучного дроблення» одного об`єкта будівництва на 53 ідентичні договори та подання 44 аналогічних позовів на загальну суму понад 35 мільйонів гривень.
Належне виконання робіт за договором підряду № 137/4Д від 21.03.2025 перебувало у прямій залежності від виконання замовником зустрічного зобов`язання з передачі фронту робіт та затвердження проектної документації (п. 4.2.1, 8.1 договору). Всупереч імперативним вимогам Постанови КМУ № 1415, проектна документація мала бути погоджена з компетентним військовим командуванням (ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), а не лише внутрішньо затверджена командиром Військової частини НОМЕР_1 як державним замовником. Через відсутність такого погодження підрядник опинився у стані правової та технічної невизначеності на небезпечній ділянці. Наданий позивачем Акт від 22.03.2025, підписаний наступного дня після укладення договору, мав суто формальний характер для передачі вихідних даних для проектування (І етап), оскільки фізично передати фронт будівельних робіт (ІІ етап) до розробки та затвердження самого проекту було неможливо. З огляду на це, з боку замовника мало місце прострочення кредитора (ст. 613, 850 ЦК України), що відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України виключає прострочення самого боржника та звільняє підрядника від відповідальності на підставі п. 13.2 та п. 13.13 договору.
Уповільнення виконання робіт ІІ етапу також було спричинене об`єктивними форс-мажорними обставинами та безпековими чинниками, підтвердженими висновком Рівненської ТПП від 07.10.2025 № 56.01/406. З травня 2025 року зона будівництва опинилася у безпосередній близькості до лінії фронту (менше 10– 15 км), під постійними обстрілами та атаками БПЛА за повної відсутності прикриття засобами РЕБ. Відповідно до ст. 3 Конституції України, вимог охорони праці, п. 4.6 ДБН А.3.1-5-2016 та п. 4.3.7, 4.4.10 договору, підрядник був зобов`язаний зупиняти будівництво під час повітряних тривог. Протягом квітня-травня 2025 року тривоги тривали 881 годину (понад 36 днів), а з урахуванням часу на відновлення робочих процесів втрати склали понад 50 календарних днів. Окрім того, несприятливі погодні умови у цей період (тривалі дощі з опадами до 35 мм, підтверджені довідкою Гідрометцентру) унеможливили дотримання графіку з технічних причин. За таких обставин виправдана зупинка робіт цивільним персоналом підрядника була законним обов`язком для збереження життєдіяльності людей, а не правопорушенням.
З метою підтвердження своїх доводів про порушення позивачем Постанови КМУ № 1415, відповідач просить суд апеляційної інстанції на підставі ст. 80, 119 ГПК України поновити строк та прийняти новий доказ отриманий 25.05.2026 лист-відповідь Адміністрації ДССТ № 518/5704 від 20.05.2026, який підтверджує, що державний замовник та територіальне військове командування є різними суб`єктами, і належного погодження проекту з ОК «Схід» проведено не було. 
ТОВ «Строй ЮА» просить суд прийняти апеляційну скаргу до провадження, долучити зазначений лист до матеріалів справи, скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 в частині задоволених вимог про стягнення неустойки (пені та штрафу) та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 відмовити в повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Віннікова С.В. (доповідач), судді Левшина Г.В., Андрейчук Л.В. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 у справі № 904/1236/26. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 29.07.2026.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Віннікова С.В. (доповідач), судді Левшина Г.В., Андрейчук Л.В. 
Ухвалою від 15.06.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ЮА" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 по справі № 904/1236/26 залишено без руху. Запропоновано апелянту протягом 10 днів з дня отримання ухвали усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме сплатити судовий збір у сумі 11 664,28 грн на відповідні реквізити суду апеляційної інстанції, докази чого надати суду.
Через підсистему "Електронний суд" 17.06.2026 до апеляційного суду від ТОВ "Строй ЮА" надійшла заява про усунення недоліків з долученням доказів сплати судового збору у розмірі 11 664,28 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №990 від 16.06.2026.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ЮА" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 у справі № 904/1236/26. Об`єднано скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ЮА" до спільного розгляду із скаргою Військової частини НОМЕР_1 . Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 29.07.2026.

Разом з апеляційною скаргою ТОВ "Строй ЮА" було заявлено клопотання про поновлення строку для подання нових доказів, а саме листа-відповіді Адміністрації ДССТ №518/5704 від 20.05.2026. 
Дане клопотання мотивоване об`єктивною неможливістю подання документа до суду першої інстанції, оскільки зазначена відповідь була фактично отримана представником Відповідача лише 25.05.2026. Заявник наголошує на істотному значенні цього доказу для правильного вирішення спору, оскільки він, на його думку, підтверджує відсутність належних військово-оперативних погоджень проєкту захисних споруд Об`єкта № 228 з компетентним військовим командуванням.
Розглянувши клопотання ТОВ "Строй ЮА" про поновлення строку на подання додаткових доказів та долучення їх до матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Як вбачається з матеріалів справи № 904/1236/26, провадження за позовом Військової частини НОМЕР_1 було відкрито ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області ще 17.03.2026. Протягом усього тривалого розгляду справи у суді першої інстанції відповідач займав активну процесуальну позицію, реалізував своє право на подання відзиву на позов, що свідчить про його повну обізнаність із предметом спору, обсягом доказування та правовими підставами вимог позивача щодо Договору підряду № 137/4Д від 21.03.2025. Проте, відповідний адвокатський запит до Адміністрації ДССТ з метою з`ясування порядку погодження проєктної документації був направлений відповідачем лише 14.05.2026, тобто безпосередньо перед завершенням судового розгляду по суті та за тиждень до проголошення рішення суду.
Відповідач не обґрунтував поважність причин, які об`єктивно перешкоджали йому звернутися із відповідним запитом до повноважного органу раніше, зважаючи на наявність достатнього часового проміжку (близько двох місяців) з моменту відкриття провадження у справі. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач заявляв перед судом першої інстанції клопотання про витребування вказаних відомостей у порядку статті 81 ГПК України або про відкладення розгляду справи через неможливість самостійного отримання доказів у встановлені строки. 
За таких обставин, посилання скаржника на факт отримання відповіді ДССТ № 518/5704 після ухвалення рішення суду першої інстанції не може бути визнано поважною причиною для поновлення строку, оскільки несвоєчасне витребування та неподання цього доказу раніше зумовлено виключно відсутністю належної процесуальної обачності та завбачливості з боку самої сторони. 
З огляду на вищезазначене, у задоволенні клопотання ТОВ "Строй ЮА" слід відмовити, а доданий лист-відповідь Адміністрації ДССТ від 20.05.2026 року колегією суддів до розгляду не приймається.

У судове засідання 29.07.2026 з`явився представник позивача. 
Відповідач у судове засіданні не з`явився, про дату та час були повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 29.07.2026 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Встановлені судом обставини справи

Судом першої інстанції встановлено, що 21.03.2025 між Позивачем (Замовником) та Відповідачем (Підрядником) укладено Договір підряду на будівництво фортифікаційних споруд № 137/4Д (далі – Договір).
Відповідно до пункту 1.1 Договору, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами виконати Роботи з розробки проектно-кошторисної документації та виконання будівельних робіт по визначеному у Договорі об`єкту, а Замовник зобов`язується прийняти виконані на умовах Договору роботи та оплатити їх вартість.
Пунктом 1.4 Договору сторони погодили, що роботи виконуються за етапами: 
І етап – Проектування: виконання вишукувальних робіт (інженерно-геодезичні та інженерно-геологічні вишукування), розроблення проектної документації стадії “Робочий проєкт” (у склад якого повинен входити Генеральний план), у тому числі проходження експертизи з отриманням позитивного експертного звіту та передача Замовнику відповідно до Календарного графіку виконання робіт (додаток 4), що є невід`ємною частиною Договору. 
ІІ етап – Будівельні роботи відповідно до Календарного графіку виконання робіт (додаток 4).
Згідно умов п. 2.1. Договору, в редакції змін, внесених Додатковою угодою № 1 від 01.04.2025 року, вартість робіт визначена за Договірною ціною і складає: 3 192 193,57 грн., у тому числі ПДВ 532 032,26 грн. та є складовою частиною вартості робіт по Об`єкту в межах зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва Об`єкта. 
Строки виконання робіт за цим Договором визначені Календарним графіком виконання робіт (Додаток 4) та встановлюються до “ 03” червня 2025 року включно. Підрядник розпочинає виконання робіт згідно з Календарним графіком виконання робіт, але не пізніше 5 (п`яти) календарних днів після підписання Договору підряду (п.3.1., 3.2. Договору).
Підпунктом 4.2.1. пункту 4.2. Договору визначено, що замовник зобов`язаний затвердити проектну документацію, надати підряднику об`єкт (фронт робіт).
Відповідно до пункту 8.1. договору замовник за актом приймання-передачі об`єкта передає підряднику на період виконання робіт та до їх завершення об`єкт (будівельний майданчик/фронт робіт).
Згідно з пунктом 8.2. підрядник самостійно організовує всю роботу з виконання цього договору відповідно до календарного графіка виконання робіт (додаток 4), та з дотриманням вимог ДБН А.3.1-5-2016 "Організація будівельного виробництва", інших нормативних документів, які регулюють виконання будівельних робіт.
Підрядник щомісячно до 10 числа наступного місяця зобов`язаний інформувати замовника, зокрема, про хід виконання робіт, у тому числі про відхилення від графіка їх виконання (причини, заходи щодо усунення відхилення тощо) (пункт 8.4 договору).
Пунктом 10.1. Договору передбачено, що приймання та передача викопаних робіт здійснюються Сторонами поступово у міру завершення виконання видів робіт, їх частин, окремих конструктивних елементів тощо, шляхом підписання Сторонами Акта приймання викопаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3.
Розрахунки за виконані роботи з будівництва Об`єкту проводяться на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідок про вартість викопаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3,протягом 10 (десяти) календарних днів після їх підписання (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Замовника) та надання Підрядником проміжного пакету документів, а саме: проміжних актів прихованих робіт затверджених інженером технічного нагляду.
Після виконання Підрядником робіт з будівництва Замовник приймає виконану роботу та протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання пакету документів, підписує Акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3, якщо вони повністю відповідають об`ємам викопаних робіт на ділянці будівництва, в іншому випадку акти повертаються Підряднику для усунення зауважень та коригування (п. 11.1. Договору).
Відповідно до пункту 17.2. договору останній набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами), але не пізніше ніж до 31.12.2025. У частині оплати - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов п. 8.1. Договору, 22.03.2025 року Позивач передав Відповідачу будівельний майданчик, про що сторонами складено відповідний акт (а.с. 102),
Як свідчить зміст Календарного графіку виконання робіт, зазначеним Додатком до Договору сторони встановили строки виконання у декадах (І декада – з 1 по 10 число місяця, ІІ декада – з 11 по 20 число місяця, ІІІ декада – з 21 до кінця місяця), з поділом кожної декади на три рівні частини (третини), які відповідають: 
- перша третина першої декади – 1-3 число місяця, друга третина - 4-6 число місяця, третя третина – 7-10 число місяця;
- перша третина другої декади - 11-13 число місяця, друга третина - 14-16 число місяця, третя третина 17-20 число місяця;
- перша третина третьої декади - 21-23 число місяця, друга третина - 24-26 число місяця, третя третина - 27- останнє число місяця.
З урахуванням наведеного тлумачення графіку виконання робіт, враховуючи зафарбовані (позначені) клітини графіку, Відповідач мав завершити виконання ІІ етапу робіт (будівельні роботи) до 30 червня 2025 року включно.
На виконання умов Договору Відповідач виконав роботи з розробки проектної документації (І етап робіт) по об`єкту: "Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 228", про що сторонами складено Актом здачі-приймання робіт з розробки проектно-кошторисної документації № 1 ПКД від 10.04.2025 року вартістю 59 760,00 грн. (а.с. 85). Вартість І етапу робіт оплачена Позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.06.2025 № 614 (а.с.72).
Виконання Відповідачем ІІ етапу робіт (Будівельні роботи) підтверджується актами форми КБ-2в від 30.06.2025 року на суму 1 132 402,67 грн. та від 11.11.2025 року на суму 1 949 409,08 грн., а також довідками про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3.
Крім того, згідно акту здачі-приймання №2 ПКД від 24.11.2025 року Відповідач передав Позивачу роботи зі здійснення авторського нагляду по об`єкту, вартістю 11 400,00 грн. Вартість ІІ етапу робіт оплачена Позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 72-74).
Актом готовності Об`єкту до експлуатації від 04.12.2025 року визначено, що будівельні роботи по об`єкту “Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 228” виконано в повному обсязі та закінчено 11.11.2025 року, фактична вартість основних фондів (виконаних робіт) склала 3 152 971,75 грн. 
У зв`язку з меншою кінцевою вартістю робіт по об`єкту “Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 228”, з метою зняття бюджетних зобов`язань, Додатковою угодою № 2 від 27.11.2025 року Сторони змінили вартість робіт в бік зменшення на 39 221,82 грн. шляхом внесення відповідних змін до пункту 2.1 Договору.
Таким чином, за додатковою угодою № 2 від 27.11.2025 року, вартість робіт за Договором склала 3 152 971,75 грн., в тому числі ПДВ - 525 495,29 грн.
Звертаючись з даним позовом до суду Позивач зазначає, що Підрядником допущено порушення вимог пункту 3.1, Договору в частині дотримання строків завершення будівельних робіт.
За порушення зобов`язань встановлених умовами договору, Позивач нарахував та пред`явив до стягнення з Відповідача неустойку у вигляді пені та штрафу.
За наслідками розгляду позову Господарським судом Дніпропетровської області прийнято оскаржуване рішення у даній справі. 

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Колегія суддів констатує, що причиною звернення з апеляційними скаргами стала незгода позивача та відповідача з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції.

Розглянувши апеляційні скарги сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Виконання сторонами зобов`язання - це здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
На виконання умов Договору Відповідач виконав роботи з розробки проектної документації (І етап робіт) по об`єкту: "Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 228", про що сторонами складено Актом здачі-приймання робіт з розробки проектно-кошторисної документації № 1 ПКД від 10.04.2025 року вартістю 59 760,00 грн. (а.с. 85). Вартість І етапу робіт оплачена Позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.06.2025 № 614 (а.с.72).
Виконання Відповідачем ІІ етапу робіт (Будівельні роботи) підтверджується актами форми КБ-2в від 30.06.2025 року на суму 1 132 402,67 грн. та від 11.11.2025 року на суму 1 949 409,08 грн., а також довідками про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3.
Крім того, згідно акту здачі-приймання №2 ПКД від 24.11.2025 року Відповідач передав Позивачу роботи зі здійснення авторського нагляду по об`єкту, вартістю 11 400,00 грн. Вартість ІІ етапу робіт оплачена Позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 72-74).
Актом готовності Об`єкту до експлуатації від 04.12.2025 року визначено, що будівельні роботи по об`єкту “Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 228” виконано в повному обсязі та закінчено 11.11.2025 року, фактична вартість основних фондів (виконаних робіт) склала 3 152 971,75 грн. 
У зв`язку з меншою кінцевою вартістю робіт по об`єкту “Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 228”, з метою зняття бюджетних зобов`язань, Додатковою угодою № 2 від 27.11.2025 року Сторони змінили вартість робіт в бік зменшення на 39 221,82 грн. шляхом внесення відповідних змін до пункту 2.1 Договору.
Таким чином, за додатковою угодою № 2 від 27.11.2025 року, вартість робіт за Договором склала 3 152 971,75 грн., в тому числі ПДВ - 525 495,29 грн.
Щодо порядку затвердження проектної документації, то згідно з п. 4.2.1 договору, замовник зобов`язаний затвердити проектну документацію, надати підряднику об`єкт (фронт робіт).
Пунктом 2 постанови КМУ від 29 грудня 2023 року № 1415 установлено, що на період воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях проектна документація щодо будівництва фортифікаційних споруд узгоджується з військовим командуванням, в межах території відповідальності якого здійснюється таке будівництво. 
Відповідно до п. 4.2.1 Договору, на замовника покладено обов`язок затвердити проектну документацію та надати підряднику об`єкт (фронт робіт). 
Разом з тим, правове регулювання відносин, пов`язаних із будівництвом фортифікаційних споруд у період дії воєнного стану, має спеціальний характер та визначається, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1415. 
Згідно з пунктом 2 зазначеної постанови, на період воєнного стану проектна документація щодо будівництва фортифікаційних споруд узгоджується з військовим командуванням, у межах території відповідальності якого здійснюється відповідне будівництво. 
Постанова № 1415 встановлює особливий (спеціальний) правовий режим у сфері проектування та будівництва фортифікаційних споруд, що обумовлено об`єктивними умовами воєнного стану та необхідністю оперативного забезпечення обороноздатності держави. 
У цьому контексті застосовується загальновизнаний принцип права specialis derogat legi generali, відповідно до якого спеціальна норма має пріоритет над загальною. 
Отже, положення постанови № 1415 як спеціального нормативного акту мають перевагу над загальними правилами будівельного законодавства та умовами договору в частині порядку затвердження (погодження) проектної документації. 
Аналіз пункту 2 постанови № 1415 свідчить, що законодавство свідомо відійшов від класичної моделі затвердження проектної документації у сфері будівництва та запровадив спеціальну процедуру - узгодження з військовим командуванням. 
Метою постанови КМУ № 1415 є забезпечення побудови фортифікаційних споруд не як ізольованих об`єктів будівництва, а як елементів єдиної системи оборони держави, що реалізується за зональним принципом управління військами. 
У цьому контексті вимога щодо узгодження проектної документації з військовим командуванням спрямована не на дотримання формальних процедур будівельного права, а на інтеграцію відповідного об`єкта у загальний оборонний задум у межах конкретної зони відповідальності військового командування певного угрупування військ. І таке спеціальне нормативне регулювання є цілком логічним та послідовним в умовах воєнного стану, оскільки оборона не може бути хаотичною, фортифікаційні споруди мають будуватись не там де “де зручно”, а де потрібно, споруди мають вписуються в загальну систему оборони, і не можуть заважати сектору обстрілу, маневру військ, логістиці тощо. 
Термін “військове командування”, використаний у постанові № 1415, має розумітись з урахуванням його функціонального призначення. Йдеться про органи військового управління, які здійснюють планування та реалізацію оборони у межах відповідної території, формують та реалізують єдиний оборонний задум, координують діяльність різних військових формувань у межах зони відповідальності. Оборона держави організовується за зональним принципом, який передбачає наявність не окремих військових частин, а системи взаємодіючих підрозділів під керівництвом відповідного командування. 
Таким чином, узгодження проектної документації означає її погодження саме на рівні такого командування, яке забезпечує інтеграцію об`єкта в загальну систему оборони, оскільки саме військове командування володіє актуальною інформацією щодо оперативної обстановки та оборонних потреб, відповідно, саме воно визначає доцільність, місце розташування та параметри фортифікаційних споруд. 
Як було вказано вище, проектну документацію було затверджено наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2025 № 200 (що підтверджується матеріалами справи).
Так, засади оборони України, а також повноваження органів державної влади, основні функції та завдання органів військового управління, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, обов`язки підприємств, установ, організацій, посадових осіб, права та обов`язки громадян України у сфері оборони визначені Законом України «Про оборону України». 
Визначення понять «органи військового управління», «військове командування» наведено в ст. 1 вищезазначеного Закону. 
Органи військового управління - Міністерство оборони України, інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, Генеральний штаб Збройних Сил України, інші штаби, командування, управління, постійні чи тимчасово утворені органи у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, призначені для виконання функцій з управління, в межах їх компетенції, військами (силами), з`єднаннями, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями, які належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, а також територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. 
Військове командування - Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. 
Статус, правові основи організації, основні завдання і функції Державної спеціальної служби транспорту в системі Міністерства оборони України визначено Законом України «Про Державну спеціальну службу транспорту». 
Статтею 1 Закону України «Про Державну спеціальну службу транспорту» унормовано, що Державна спеціальна служба транспорту є спеціалізованим військовим формуванням, що входить до системи Міністерства оборони України, призначеним для забезпечення стійкого функціонування транспорту, будівництва нових та/або відновлення пошкоджених об`єктів єдиної транспортної системи України в інтересах оборони держави, об`єктів і споруд загальновійськового та спеціального призначення, а також об`єктів нерухомості та інфраструктури у сфері управління Міністерства оборони України. 
Відповідно до ст. 2 цього Закону, основною функцією Державної спеціальної служби транспорту, зокрема, є організація і виконання робіт з будівництва та утримання військових інженерно-технічних та фортифікаційних споруд. 
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Державну спеціальну службу транспорту», Державна спеціальна служба транспорту має таку загальну структуру: головний орган військового управління; регіональні органи військового управління; військові частини; навчальні військові частини; військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти; підприємства, установи та організації. 
Відповідно до п. 1 Положення «Про військову частину НОМЕР_1 », затвердженого наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 05.11.2024 № 429, Військова частина НОМЕР_1 є ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Як визначено пунктом 4 Положення «Про військову частину НОМЕР_1 », Військова частина НОМЕР_1 , відповідно до покладених на неї завдань, організовує виконання заходів з фортифікаційного обладнання, будівництва захисних споруд, позицій районів та інженерну підтримку військ (сил) у використанні елементів інфраструктури для ведення бойових дій та їх захисту. 
Пунктом 7 Положення про військову частину НОМЕР_1 визначено, що командир військової частини підпорядковується Голові адміністрації Державної спеціальної служби транспорту і є прямим начальником особового складу військової частини. 
Відповідно до п. 9 Положення «Про військову частину НОМЕР_1 », командир військової частини НОМЕР_1 , зокрема, має право укладати в установленому порядку від імені військової частини НОМЕР_1 договори на замовлення товарів, робіт та послуг; здійснювати інші повноваження відповідно до законодавчих та інших нормативно-правових актів. 
Наказом Державної спеціальної служби транспорту від 31.01.2025 № 37 уповноважено командира військової частини НОМЕР_1 на здійснення закупівель та укладення державних контрактів (договорів) на закупівлю товарів, робіт і послуг оборонного призначення та інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони. 
Таким чином, відповідно до приписів Закону України «Про оборону України» та Закону України «Про Державну спеціальну службу транспорту», командир військової частини НОМЕР_1 є військовим командуванням, однією з основних функцій якого, зокрема, є організація і виконання робіт з будівництва та утримання військових інженерно-технічних та фортифікаційних споруд. 
Відповідно, командир військової частини НОМЕР_1 має повноваження як на укладання договорів підряду на будівництво військових фортифікаційних споруд так і на затвердження проектно-кошторисної і технічної документації за укладеними договорами. 
Враховуючи зазначене, колегія суддів зазначає про те, що спірна проектна документація, в розумінні приписів постанови КМУ від 29 грудня 2023 року № 1415, затверджена належним чином. 
Щодо порушень виконання зобов`язання, як було вказано вище, відповідно до Календарного графіку виконання робіт, ІІ етап робіт мав бути виконаний підрядником у строк до 30.06.2025 включно.
Однак, підрядник порушив свої договірні зобов`язання та виконав IІ етап робіт за договором № 137/4Д від 21.03.2025 поза встановленими строками. 
Фактично IІ етап робіт підрядник завершив 11.11.2025, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 30.06.2025 та від 11.11.2025.
Акт готовності об`єкта до експлуатації був підписаний сторонами 04.12.2025 (у якому зафіксовано закінчення робіт 11.11.2025).
Згідно з п. 13.5 договору, за порушення строків завершення будівництва по договору, підрядник сплачує замовникові пеню у розмірі 0,1% договірної ціни за кожний день такого прострочення, а за прострочення понад тридцять днів з підрядника додатково стягується штраф на користь замовника у розмірі семи відсотків вказаної вартості. 
Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 
Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність. 
Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. 
Згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. 
Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
На підставі п. 13.5 договору позивач від вартості робіт за договором, яка відповідно до Додаткової угоди № 1 від 01.04.2025 становила 3 192 193,57 грн, нарахував відповідачу пеню у розмірі 424 561,74 грн за порушення строків завершення будівництва (за 133 дні прострочення) та штраф у розмірі 7% за прострочення понад тридцять днів у сумі 223 453,55 грн, а всього неустойку на загальну суму 648 015,29 грн.
Перевіривши надані розрахунки пені та штрафу, апеляційний господарський суд встановив, що вони виконані арифметично правильно, враховують фактичний період прострочення та відповідають вимогам чинного законодавства й умовам договору.
А отже, заявлені позивачем вимоги про стягнення пені у розмірі 424 561,74 грн та штрафу у розмірі 223 453,55 грн є обґрунтованими та доведеними.
Так, відповідачем за спірним договором були добровільно взяті на себе зобов`язання з виконання робіт в обумовлені строки. Відповідач підписав договір з додатками, а також акт приймання-передачі об`єкта від 22.03.2025 без жодних зауважень та заперечень
Відповідачем в рамках спірного договору протягом його дії та до моменту звернення позивача до суду з цим позовом не направлялось замовнику будь-яких претензій щодо неузгодженості положень договору/порушень замовником вимог договору та/або приписів чинного законодавства (зокрема, але не виключно, затвердження проектної документації неуповноваженою особою). 
Тобто, протягом строку дії спірного договору відповідач погоджувався з існуючими між сторонами домовленостями щодо строків, порядку, умов виконання останніми своїх зобов`язань за цим договором. 
За таких обставин, наявність певних недоліків виконання замовником своїх договірних зобов`язань не може бути підставою для висновку про відсутність обов`язку підрядника виконати роботи в повному обсязі у встановлені строки. 
Щодо наявності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, відповідач заявив клопотання про зменшення заявленого розміру штрафних санкцій на 99%. 
Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. 
Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. 
При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. 
Так, між Військовою частиною НОМЕР_1 (надалі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Строй ЮА" (надалі - підрядник) загалом було укладено 53 договори підряду: №99/4Д від 20.03.2025, № 100/4Д від 20.03.2025, № 101/4Д від 20.03.2025, № 102/4Д від 20.03.2025, № 103/4Д від 20.03.2025, № 104/4Д від 20.03.2025, № 105/4Д від 20.03.2025, № 106/4Д від 20.03.2025, № 107/4Д від 20.03.2025, № 108/4Д від 20.03.2025, № 109/4Д від 20.03.2025, №110/4Д від 20.03.2025, № 111/4Д від 20.03.2025, № 112/4Д від 20.03.2025, №113/4Д від 20.03.2025, № 114/4Д від 20.03.2025, № 115/4Д від 20.03.2025, № 116/4Д від 20.03.2025, № 117/4Д від 20.03.2025, № 118/4Д від 20.03.2025, № 119/4Д від 21.03.2025, № 120/4Д від 21.03.2025, № 121/4Д від 21.03.2025, № 122/4Д від 21.03.2025, № 123/4Д від 21.03.2025, №124/4Д від 21.03.2025, № 125/4Д від 21.03.2025, № 126/4Д від 21.03.2025, № 127/4Д від 21.03.2025, № 128/4Д від 21.03.2025, № 129/4Д від 21.03.2025, № 130/4Д від 21.03.2025, № 131/4Д від 21.03.2025, № 132/4Д від 21.03.2025, № 133/4Д від 21.03.2025, № 134/4Д від 21.03.2025, №136/4Д від 21.03.2025, № 137/4Д від 21.03.2025 (спірний договір), № 138/4Д від 21.03.2025, № 139/4Д від 21.03.2025, № 140/4Д від 21.03.2025, № 141/4Д від 21.03.2025, № 142/4Д від 21.03.2025, № 143/4Д від 21.03.2025, № 144/4Д від 21.03.2025, № 145/4Д від 21.03.2025, № 146/4Д від 21.03.2025, №147/4Д від 21.03.2025, № 148/4Д від 21.03.2025, № 149/4Д від 21.03.2025, № 410/4Д від 07.05.2025, № 411/4Д від 07.05.2025, № 412/4Д від 07.05.2025. 
Тобто, загальний обсяг робіт, що мав бути виконаний відповідачем за замовленням позивача, є набагато більшим, аніж визначений умовами спірного договору. 
За згодою сторін, такі роботи були зоновані шляхом укладання окремих договорів підряду. 
При цьому, з матеріалів справи вбачається певна неузгодженість дій обох сторін за такими правовідносинами.
Зокрема, підрядником направлявся на адресу замовника лист № 121 від 06.06.2025, у якому підрядник звертав увагу замовника на порушення ним пунктів 4.2.1, 8.1 договорів та не передання підряднику усього фронту робіт. 
Також пунктом 4.3.7 договорів встановлено, що підрядник має право забезпечити дотримання працівникам підрядника сигналів повітряної тривоги під час виконання робіт: забезпечити сигнальним повідомленням повітряної тривоги на об`єктах виконання робіт/надання послуг; провести з працівниками інструктаж про дії під час повітряної тривоги; визначити місця перебування/можливі укриття для максимального убезпечення працівників під час повітряної тривоги. 
Так, спірне будівництво мало здійснюватися безпосередньо в зоні лінії бойового зіткнення біля селища Межова (Синельниківський район Дніпропетровської області). 
При цьому предметом укладених договорів в сукупності є будівництво захисних споруд безперервною довжиною приблизно 11 км. Синельниківський район Дніпропетровської області, відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, знаходиться у переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. За умови неузгодженості дій обох сторін щодо передання підряднику підготовленого належним чином фронту робіт, не було і дотримано вимог про забезпечення дотримання працівниками підрядника сигналів повітряної тривоги під час виконання робіт. 
Тобто, робітники фактично мали виконувати будівельні роботи за відсутності належних гарантій забезпечення схоронності їх життя та здоров`я в умовах військових дій. 
Крім того, під час виконання підрядником своїх зобов`язань, останній зіткнувся зі зміною обставин, які не могли передбачити сторони спірного договору. 
Так, Рівненською торгово-промисловою палатою був виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» висновок від 07.10.2025 № 56.01/406 про істотну зміну обставин. 
Відповідно до змісту цього висновку, ТПП підтверджено факт настання істотної зміни обставин за договорами підряду: № 99/4Д від 20.03.2025, № 112/4Д від 20.03.2025, № 114/4Д від 20.03.2025, № 118/4Д від 20.03.2025, № 119/4Д від 21.03.2025, № 120/4Д від 21.03.2025, № 122/4Д від 21.03.2025, № 124/4Д від 21.03.2025, № 125/4Д від 21.03.2025, № 126/4Д від 21.03.2025, №128/4Д від 21.03.2025, № 130/4Д від 21.03.2025, № 132/4Д від 21.03.2025, № 133/4Д від 21.03.2025, № 136/4Д від 21.03.2025, № 137/4Д від 21.03.2025, № 140/4Д від 21.03.2025, № 141/4Д від 21.03.2025, № 143/4Д від 21.03.2025, № 147/4Д від 21.03.2025, № 144/4Д від 21.03.2025, №146/4Д від 21.03.2025, на виконання будівельних робіт з будівництва фортифікаційних споруд опорного пункту, щодо зміни або розірвання договору у зв`язку із істотною зміною обставин для ТОВ «Строй ЮА». 
ТПП підтверджено, що підрядник зіткнувся з непереборною обставиною, через яку виконання зазначених робіт уповільнюється, зокрема з початку квітня 2025 року відбулося загострення воєнної ситуації на території Межівської територіальної громади напрямку Дніпропетровської області та Покровському районі напрямку Донецької області, що безпосередньо вплинуло на безпекову обстановку в межах населених пунктів Межове та Білозерське - де ТОВ «Строй ЮА» ведуться будівельні роботи. 
Зокрема, згідно з загальнодоступними повідомленнями органів державної влади та військових формувань України, відзначено повзуче просування збройних формувань рф з боку Південно-Східної лінії фронту, активне застосування авіації, БПЛА типу «Ланцет», РРУ-дронів із оптоволоконним та радіокерованим управлінням, дальність ураження яких сягає до 35 км, а також масовані обстріли в межах зони бойових дій. На ділянках, визначених для виконання робіт з будівництва військових інженерно-технічних споруд поблизу населених пунктів с. Наталівка, Синельниківський район, Слов`янська територіальна громада Дніпропетровської області; с. Слов`янка, Синельниківський район, Слов`янська територіальна громада Дніпропетровської області, які знаходять в безпосередній близькості до Межівської територіальної громади відстань до лінії фронту складала менше 15 км. Аналогічна безпекова ситуація спостерігається на ділянці, визначеній для виконання робіт з будівництва фортифікаційної споруди поблизу населеного пункту у м. Білозерське Покровського району Донецької області. 
З офіційних загальнодоступних джерел інформації (Донецька ОВА) відомо, що у період з квітня 2025 року розпочалася евакуація населення з Білозерської та Добропільської територіальних громад Покровського району Донецької області. Станом на сьогоднішній день евакуація населення у вказаній місцевості має примусовий характер. Відстань від вказаних населених пунктів до лінії бойового зіткнення становить менше 10 км, що в умовах активної фази бойових дій та повітряної загрози є зоною підвищеного ризику ураження. Починаючи з 01 травня 2025 року (дати початку виконання робіт), виконання ТОВ «Строй ЮА» робіт за раніше обумовленим графіком стало об`єктивно неможливим, зокрема у кілька змін та в нічний період. Це зумовлено систематичним застосуванням ворожих РРУ-дронів і БПЛА по будівельній техніці й персоналу, а також відсутністю на зазначеній ділянці стабільного прикриття засобами радіоелектронної боротьби Збройних Сил України, що пов`язано із постійною ротацією таких засобів уздовж лінії фронту з міркувань тактики і безпеки. Водночас на логістичних маршрутах, якими здійснюється доставка будівельних матеріалів, обладнання та техніки до місць виконання робіт, відсутні належним чином організовані та малопомітні засоби захисту від зазначених засобів ураження. Це істотно підвищує ризики для життя та здоров`я працівників, створює загрозу пошкодження чи знищення матеріалів та техніки, а також ускладнює своєчасне та безперервне виконання робіт за договорами підряду. 
При цьому Підрядник на момент укладення договору не мав об`єктивної можливості передбачити, що за такий короткий проміжок часу ворог зможе настільки швидко просунутися вперед по лінії фронту саме в цьому напрямку, створивши безпосередню загрозу виконанню робіт і логістиці постачання матеріалів.
Згідно з інформаційною довідкою щодо кількості та тривалості повітряних тривог, оголошених у Дніпропетровській області, виданою на запит ТОВ «Строй ЮА».
У період з 01 квітня 2025 року по 30 квітня 2025 року сигнал повітряної тривоги оголошувався 124 рази, а її загальна тривалість становила 381 годину 35 хвилин. У період з 01 травня 2025 року по 31 травня 2025 року такий сигнал оголошувався 114 разів, загальною тривалістю 499 годин 34 хвилини. Загалом у період з 01 квітня 2025 року по 31 травня 2025 року повітряна тривога в регіоні оголошувалася 238 разів, а її сумарна тривалість склала 881 годину 09 хвилин (що еквівалентно 36 дням 17 годинам 09 хвилинам).
Окрім безпосередньої тривалості повітряних тривог, на повторну організацію будівельного процесу фактично втрачалося щонайменше 1– 1,5 години продуктивного часу після кожного сигналу повітряної тривоги, що було зумовлено об`єктивною потребою у поверненні працівників до об`єкта, повторному запуску обладнання, налагодженні технологічних процесів, перевірці конструкцій тощо. Сумарні супутні втрати часу після завершення тривог становлять орієнтовно 357 годин, що еквівалентно 14 дням та 21 годині. Загальний час, протягом якого виконання будівельних робіт було зупинене або суттєво обмежене з причин, що об`єктивно не залежали від підрядника, складає понад 50 календарних днів, що мало істотний вплив на дотримання календарного графіка будівництва та можливість виконання зобов`язань у визначений строк.
Враховуючи відповіді Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької ОДА на запити ТОВ «Строй ЮА», щодо кількості та тривалості повітряних тривог, оголошених на території Донецької області, тривалість повітряних тривог у Донецькій області є критичною та суттєво впливає на можливість здійснення господарської діяльності. 
За вказаною у листах інформацією режим «повітряна тривога» охоплює більшу частину доби, що фактично становить 36 днів з 61 календарного дня, а враховуючи час на повернення працівників до роботи - 50 днів з 61 календарного дня. Такий стан постійної загрози ракетних та авіаційних ударів унеможливлює безпечну присутність персоналу на об`єктах, використання техніки, проведення земляних та висотних робіт, а також унеможливлює дотримання погоджених графіків виконання будівельних робіт, що об`єктивно не залежить від волі Підрядника.
Крім того, на неможливість завершення будівельних робіт згідно з графіком суттєво впливають несприятливі погодні умови. У зв`язку з цим, виконання будівельних робіт, передбачених договором підряду, стало технічно неможливим у визначені календарні строки. Такі погодні умови, як значні та тривалі опади, надмірне зволоження ґрунту та сильні пориви вітру призводять до: ускладнення або повного блокування земляних робіт (копання траншей, окопів, підготовки котлованів); неможливості безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів, спецтехніки та автотранспорту (обмежена прохідність, ризик перекидання тощо); зниження якості виконання робіт, що суперечить вимогам технічної документації та державним будівельним нормам. 
Відповідно до Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 19.01.2018 № 62, забороняється виконання робіт із використанням зазначеного обладнання в умовах, що загрожують життю та здоров`ю працівників, зокрема при несприятливих погодних явищах (пориви вітру понад допустимі значення, надмірне зволоження ґрунту, ожеледиця, погіршення видимості тощо). Зазначенні норми закріплені в Розділі 6,7,9 зазначених Правил. Також, чисельні опади, повністю унеможливлювали виконання зварювальних робіт (які відповідно до вимог п. 9.1.12 ДБНА.3.2-2-2009 "Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення", категорично заборонено проводити під час дощу). 
Факт настання несприятливих погодних умов підтверджено листом Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 99 021-3004/99 12 від 09.07.2025, наданим на запит ТОВ «Строй ЮА» від 27 червня 2025 року. 
У додатках до вищезазначеного листа Українського гідрометеорологічного центру зазначено, що у період виконання будівельних робіт за відповідними Договорами підряду, з 01.04.2025 по 30.06.2025, на території населених пунктів, де безпосередньо здійснюється будівництво фіксувалися регулярні атмосферні опади у вигляді дощу, які подекуди сягали 35 мм. Наведені погодні умови суттєво ускладнили та вплинули на технологічний процес будівництва, унеможлививши своєчасне виконання робіт у строки, передбачені Календарним графіком, що є об`єктивною підставою для перегляду строків виконання зобов`язань за вказаними Договорами.
Таким чином, викладені обставини знаходяться поза межами волі, бажань і дій сторін Договорів та перебувають у причинно-наслідковому зв`язку. У зв`язку з цим у договірних зобов`язаннях сторін з`явились події - непередбачені зовнішні ризики, що мають ознаки непрогнозованості. Це свідчить про наявність істотної зміни обставин, яку не могли передбачити сторони Договорів та яка безпосередньо впливає на виконання умов Договорів. Тому, Рівненська ТПП прийшла до висновку про наявність умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, необхідних для настання істотної зміни обставин, якими керувались сторони при укладенні Договорів. 
Незважаючи на такі обставини, підрядник, маючи на меті якнайскоріше виконання робіт та задоволення інтересів замовника, вчиняв залежні від нього дії задля виконання своїх зобов`язань за договором. Зокрема, підрядник поніс витрати на придбання конструкцій, що мали бути, але так і не були змонтовані на спірних об`єктах. 
ТОВ "Строй ЮА замовило та придбало у ТОВ "Днепрспецремонт" (на умовах договору поставки № 26/03/24БМ від 26.03.2024) залізобетонні конструкції елементи підземного укриття типу УФС на загальну суму 33 422 679,72 грн (блоки БП-0.5-17*23, стінові панелі СПБ-1, СПБ-2 з дверима Д-1М). За твердженням скаржника, ці конструкції були доставлені безпосередньо в Синельниківський район Дніпропетровської області на місця будівництва, проте через непідписання замовником актів виконаних робіт за відповідними договорами (у тому числі № 137/4Д), відповідач був змушений повернути їх на свій основний склад, де вони, згідно з його бухгалтерською довідкою станом на 27.02.2026, зберігаються на даний час.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 викладено правовий висновок про те, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своечасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора. 
Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобовязання неустойка, у такому випадку, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18. В постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19 січня 2024 року у cправі №911/2269/22 зроблено правовий висновок про те, що обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобовязань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер.
А тому і розмір неустойки, до якого суд її зменшує, у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини першої, другої статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду. 
За умови відсутності у замовника будь-яких збитків внаслідок невиконання підрядником ІІ етапу робіт за певною кількість договорів, виникнення обставин під час виконання договору, які підрядник не міг передбачити, а також враховуючи наявність неузгодженості у діях обох сторін, стягнення з підрядника штрафних санкцій у повному розмірі суперечитиме засадам розумності та справедливості та матиме наслідком спотворення дійсного правового призначення штрафних санкцій. 
Оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобовязання штрафні санкції, у цьому випадку, перетворюються на несправедливо непомірний тягар для відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем. 
Під час вирішення питання про зменшення заявленого розміру штрафних санкцій, судом, зокрема, враховано, що відповідач під час виконання умов договору намагався діяти добросовісно, маючи на меті виконання умов договору та задоволення потреб позивача. 
Зокрема, підрядником у повному обсязі та у встановлені строки виконано роботи I етапу за договором № 137/4Д від 21.03.2025.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає правомірним висновок суду першої інстанції про можливість зменшення розміру нарахованого штрафу з 223 453,55 грн до 11 172,68 грн та визнає обґрунтованим зменшений судом першої інстанції розмір пені з 424 561,74 грн до 21 228,09 грн
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційних скаргах аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржниками норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційних скарг. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, Центральний апеляційний господарський суд встановив, що доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. 
У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 у справі № 904/1236/26, за наведених скаржниками доводів та в межах апеляційних скарг.

Судові витрати

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати обох скаржників зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг слід залишити за останніми.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 у справі № 904/1236/26 відмовити.

В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ЮА" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 у справі № 904/1236/26 відмовити. 

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 у справі № 904/1236/26 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржників.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена та підписана 03.08.2026.

Головуючий суддя С.В. Вінніков

Суддя Л.В. Андрейчук 

Суддя Г.В. Левшина