ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/13967/26
провадження № 2-а/753/262/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючої судді Комаревцевої Л.В., розглянувши у порядку адміністративного судочинства адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить скасувати постанову № R576845 від 14.06.2026, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Позов обґрунтовано тим, що позивач не отримував повістки, не був належним чином повідомлений про необхідність прибуття до ТЦК та СП, а відповідачем не надано доказів направлення чи вручення повістки. Крім того, позивач посилається на сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки в електронному військово-обліковому документі зазначено дату звернення до Національної поліції з приводу порушення - 05.01.2026, тоді як постанову про накладення штрафу винесено 14.06.2026.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2026 за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику осіб. Зокрема суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень.
Відповідач заперечень проти позову та доказів правомірності оскаржуваної постанови суду не надав.
Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Окрім того, ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується роздруківкою електронного військово-облікового документа від 10.06.2026.
Із зазначеного електронного військово-облікового документа вбачається наявність запису: «Порушення правил військового обліку», причина звернення до Національної поліції: «Не прибули за повісткою до ТЦК та СП», дата звернення: 05.01.2026. Також у документі зазначено, що дані позивачем уточнено 07.03.2026.
З метою з`ясування підстав внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів представником позивача - адвокатом Дубом С.В. - направлялися адвокатські запити в інтересах ОСОБА_1 .
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів убачається, що запити стосувалися, зокрема, надання копії повістки, доказів її вручення або направлення, опису вкладення, конверта та інших документів, що підтверджують належне повідомлення позивача про виклик до ТЦК та СП.
У листі-відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу повідомлено, що він нібито не прибув за повісткою № 5912680 від 14.12.2025, у зв`язку з чим до Реєстру внесено відомості про порушення правил військового обліку. 
Разом з тим доказів вручення позивачу такої повістки, доказів її направлення рекомендованим поштовим відправленням, опису вкладення, повідомлення про вручення, акта про відмову від отримання або інших доказів належного виклику відповідачем до суду не надано.
14.06.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № R576845 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Із постанови вбачається, що вона винесена за наявності поданої особою заяви, у якій вона зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Датою надходження такої заяви зазначено 11.06.2026.
У постанові вказано, що за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці, чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача. 
Отже, саме ІНФОРМАЦІЯ_5 повинен довести правомірність винесення постанови, наявність події і складу адміністративного правопорушення, дотримання процедури та строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, оскаржувана постанова містить лише загальне формулювання про те, що позивач не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк і місце, зазначені в повістці. Водночас постанова не містить конкретних відомостей про дату, час і місце виклику, спосіб направлення або вручення повістки, докази її отримання позивачем, а також не містить посилання на конкретні документи, якими підтверджено факт належного повідомлення ОСОБА_1 .
Належний виклик особи до ТЦК та СП є обов`язковою передумовою для висновку про її неприбуття за викликом. Сам факт наявності запису в Реєстрі або формальне посилання на номер повістки без доказів її вручення чи належного направлення не доводить обізнаності особи про виклик та не підтверджує наявність у її діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідачем не надано суду копії повістки, доказів її вручення позивачу під підпис, повідомлення про вручення поштового відправлення, опису вкладення, доказів повернення відправлення, акта про відмову від отримання повістки або інших документів, які б підтверджували належне повідомлення позивача про необхідність прибуття до ТЦК та СП. За таких обставин суд доходить висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факту виклику позивача, а отже і факту його винного неприбуття.
Крім того, істотне значення для вирішення справи має дотримання строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
З електронного військово-облікового документа від 10.06.2026 вбачається, що причиною звернення до Національної поліції зазначено неприбуття за повісткою до ТЦК та СП, а датою такого звернення є 05.01.2026. Отже, станом на 05.01.2026 відповідачу було відомо про обставини, які він у подальшому поклав в основу висновку про порушення позивачем правил військового обліку. За відсутності інших доказів більш пізнього виявлення правопорушення, саме з 05.01.2026 слід обчислювати тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 9 ст. 38 КУпАП.
Відтак тримісячний строк, передбачений ч. 7 ст. 38 КУпАП, сплив 05.04.2026. Натомість оскаржувану постанову винесено 14.06.2026, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Отже, навіть за умови подання позивачем заяви про неоспорювання порушення та згоду на розгляд справи за його відсутності, посадова особа ТЦК та СП була зобов`язана перевірити строки притягнення до адміністративної відповідальності та, встановивши їх сплив, закрити провадження у справі, а не накладати адміністративне стягнення.
За таких обставин суд доходить висновку, що постанова № R576845 від 14.06.2026 винесена з порушенням вимог ст.ст. 38, 247, 279-9, 280, 283 КУпАП, без належного підтвердження факту вручення або направлення позивачу повістки та після спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З урахуванням викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Щодо судових витрат суд зазначає таке. Згідно з квитанцією про сплату судового збору № 1791-3094-4428-9084 від 23.06.2026 позивач сплатив судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 665 грн 60 коп. Оскільки позов підлягає задоволенню, зазначені судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 38, 247, 279-9, 280, 283, 287-289 КУпАП, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову № R576845 від 14 червня 2026 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 665 грн 60 коп.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 17.07.2026
Суддя Комаревцева Л.В.