Сквирський районний суд Київської області 

Справа № 376/1489/26
Провадження № 3/376/407/2026 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року Суддя Сквирського районного суду Київської області Коваленко О.М, розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від батальйону № 2 ПП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

Встановив:
15.05.2026 року до Сквирського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 655578 від 02.05.2026 року, відповідно до якого 02.05.2026 року о 20:40 год., у м. Сквира по вул. Незалежності гр. ОСОБА_1 керував тз Мегcedes-Benz днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп?яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM 0298 та в закладі охорони здоров?я (Сквирська ЦРЛ м. Сквира) відмовився. Чим порушив п.п 2.5 ПДР України. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та повідомив суду, що він дійсно керував транспортним засобом Мегcedes-Benz державний номер НОМЕР_1 , його було зупинено поліцією, причину зупинки працівники поліції йому пояснили наявним орієнтуванням щодо нього та його транспортного засобу. ОСОБА_1 зазначив, що ПДР він 02.05.2026 року не порушував, причини зупинки не зрозумів. Протокол, щодо порушення ПДР працівниками поліції відносно нього не складався.
09.07.2026 адвокатом Ященком С.М., який діє на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 25/2026 від 24.06.2026, укладеного між ним та ОСОБА_1 , та на підставі ордеру про надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 24.06.2026 серії ВМ № 1085342, через канцелярію подано клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Працівники поліції зупинили автомобіль ОСОБА_1 неправомірно, в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», будь-яких доказів про порушення ним ПДР поліцією не надано. 
До заявленого клопотання адвокатом Ященком С.М. додано відповідь на адвокатський запит від 24.06.2026 № 3/278 т.в.о. командира батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Андрія Міщука від 30.06.2026 № 5/аз/41/40/1/2/7/06-2026, у якій зазначено: 02.05.2026 року в період часу з 18:00 до 20:40 до працівників поліції батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП, не надходили орієнтування щодо автомобіля MERCEDES-BENZ Е-320 з номерним знаком НОМЕР_2 чи водія ОСОБА_1 . 
ОСОБА_1 підтримав клопотання адвоката Ященка С.М. та просив задовольнити його. 
В судовому засіданні був оглянутий відеозапис, доданий працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення. З оглянутого відеозапису вбачається, що 02.05.2026 рухається автомобіль MERCEDES-BENZ Е-320 державний номер НОМЕР_2 .
На відеозаписі, відсутня інформація, про причину зупинки автомобіля MERCEDES-BENZ Е-320 державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката, дослідивши матеріали справи, відеозапис, що міститься на долученому до протоколу диску, клопотання адвоката та додані до нього документи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду чітко визначена в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735. Відповідно до п. п. 2, 6, 7 розділу І даної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я, у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд також зазначає, що вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» - в разі порушення водієм Правил дорожнього руху; в разі очевидних ознак технічної несправності транспортного засобу (відсутність бокових дзеркал, бампера, бите лицеве скло тощо); наявність інформації про причетність водія або пасажирів автомобіля до вчинення ДТП, злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо транспортний засіб перебуває у розшуку; необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення ДТП, злочину, адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам ДТП або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв (автомобільна сирена тощо). Наведений перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним. Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, як це вимагає ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.
З матеріалів справи, в тому числі із дослідженого у судовому засіданні відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупиняти, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції він, як водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд бере до уваги те, що працівники поліції після зупинки повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки та причину його переслідування – відпрацювання виклику «Порушення ПДР», яка не відповідає дійсності та спростовується відповіддю на адвокатський запит від 24.06.2026 № 3/278 т.в.о. командира батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Андрія Міщука від 30.06.2026 № 5/аз/41/40/1/2/7/06-2026, у якій зазначено: 02.05.2026 року в період часу з 18:00 до 20:40 до працівників поліції батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП, не надходили орієнтування щодо автомобіля MERCEDES-BENZ Е-320 з номерним знаком НОМЕР_2 чи водія ОСОБА_1 . 
За таких обставин, суд констатує, що доказів на підтвердження існування поважної підстави для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції, з перелічених у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», матеріали справи не містять. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17, безпідставна зупинка водія поліцією не є законною, а тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний.
Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тобто така інформація відсутня в матеріалах справи.
Поліцейським належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, що стали би причиною зупинки. Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17, де зазначено, що інспектором належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, а отже відсутня причина зупинки транспортного засобу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. 
Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За таких обставин суд приходить до висновку, що всі сумніви щодо доведеності винності ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення необхідно тлумачити на його користь.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, і тому не може вважатись достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Даний висновок суду зроблений на підставі рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 року у справі № 23-рп/2010, де у пункті 4 зазначено, що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.
Виходячи із вищезазначеного суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я - протокол не містить достатніх доказів цього, не знайшло своє підтвердження даного факту і в ході судового розгляду, у зв`язку з чим суд приходить до висновку до цих правовідносин застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 252, 268, 269, 272, 283, 285, 287-289 КУпАП, суд, -
Постановив:

 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 за 
ч. 1 ст. 130 КУпАП, – закрити у зв`язку із відсутню події та складу адміністративного правопорушення. 
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя     	О. М. Коваленко