МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Д. Ростовського, 35, смт Макарів, Київська область, 08001, тел/факс (04578)5-13-39, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2026 р. Справа №370/4391/25 
Провадження № 2/370/1528/25

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., із секретарем судового засідання Зозулею Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в селищі Макарів Київської області справу за позовом
ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Макарівського районного суду Київської області із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач) про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним до дня його смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані позивачка та двоє її синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
За життя 11.01.2005 року ОСОБА_2 склав заповіт, який посвідчений секретарем Комарівської сільської ради Сич Людмилою Миколаївною, відповідно до якого належний йому житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , з надвірними прибудовами та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось він заповів своїй дочці, ОСОБА_1 .
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка у справі ОСОБА_1 є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після його смерті, оскільки у встановлений законом порядок, звернулася до Макарівської державної нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Дружина ОСОБА_2 та відповідно мати позивачки, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому інші спадкоємці відсутні.
Проте, звернувшись до державного нотаріуса Макарівської державної нотаріальної контори, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище домоволодіння, позивачка отримала відмову, через помилку у даті народження заповідача (у заповіті ОСОБА_2 , посвідченого секретарем Комарівської сільської ради Сич Людмилою Миколаївною, 11 січня 2005 року за реєстровим №3, вказана дата народження заповідача 23.09.1949, при цьому вказаний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі, де вказано 29.09.1949), а також через відсутність документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. 
Враховуючи наявність невідповідностей щодо дати народження спадкодавця зазначеній у заповіті та у спадковому реєстрі, позивачка спадкує майно за законом, оскільки вона являється єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 , як за заповітом, так і за законом.
У зв`язку із відмовою державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом.
На підставі викладеного, позивачка просила суд: визнати за нею право власності на належне спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_2 , а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 : житловий будинок (А), загальною площею 91,6 м.2, житловою 52,6 м.2; (Б) літній душ; (В) погріб; (Г) вбиральня; (Д) сарай; (Ж) гараж; №1 - свердловина; №2 - вигрібна яма; №3,4 - огорожа.
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02.01.2026 року (а.с.22-23) позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.02.2026 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою суду у порядку вимог ст. 84 ЦПК України, витребувано від Макарівської державної нотаріальної контори (08001, Київська обл., Бучанський р-н., с-ще Макарів, вул. Д. Ростовського, 66) належним чином засвідчену копію спадкової справи №807 за 2005 рік до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . 
Витребувані докази надійшли до суду 09.02.2026 року (а.с.30-53), які приєднані до матеріалів справи. 
Ухвалою суду від 23.02.2026 року (а.с.61) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 09.04.2026 року.
У судове засідання 09.04.2026 року учасники справи не прибули. Представник позивачки, адвокат Прокопенко М.С., подав через підсистему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.68). 
Відповідно до поданого клопотання представника відповідача, остання просила розглядати справу за її відсутності, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами (а.с.67). 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 55 років помер ОСОБА_2 , який з ІНФОРМАЦІЯ_3 і до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями наступних документів, які містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.07.2005 року (а.с.11), довідкою №94, виданої 23.07.2025 року Макарівською селищною радою (а.с.43).
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Заповіту від 11.01.2005 року, посвідченого секретарем виконкому Комарівської сільської Ради народних депутатів Сич Людмилою Миколаївною, що зареєстрований в реєстрі за №3, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належний йому житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , з надвірними прибудовами та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своїй дочці, ОСОБА_1 . Вказаний заповіт на день смерті не скасований та не змінений (а.с.11-зворот, 12).
Разом з тим, зазначений вище заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №82935189 від 17.10.2025 року, проте із помилкою у даті народження заповідача, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.50). З огляду на невідповідності щодо дати народження спадкодавця зазначеній у заповіті та у спадковому реєстрі, позивачка спадкує майно за законом.
Єдиною спадкоємицею майна за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є його донька, яка є позивачкою у справі (а.с.9), що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки у встановлений законом порядок та строк, звернулася до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області із відповідною заявою про прийняття спадщини, де і була заведена спадкова справа №807 (а.с.31-53). 
Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.01.2005 року (а.с.9-зворот). Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом судом не встановлено.
Однак державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори листом від 17.10.2025 року №267/02-14 «Щодо надання роз`яснень» було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, у зв`язку із відсутністю оригіналів документів, які підтверджували б право власності на зазначене домоволодіння (а.с.18).
Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Хоча вказаний лист нотаріуса не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом із вказаного листа вбачається, що нотаріус не може видати позивачці свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.
Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 27.02.2019 року по справі №369/8878/16ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави, зазначені нотаріусами. При цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса - лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня.
А тому наявний в матеріалах справи лист державного нотаріуса Макарівської державної нотаріальної контори від 17.10.2025 року №267/02-14 «Щодо надання роз`яснень» є достатнім доказом наявності у позивачки перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу дає їй право звернутися до суду із даним позовом.
Згідно Виписки з погосподарської книги, виданої старостою Комарівського старостинського округу Макарівської селищної ради від 23.07.2025 року №96 за 2001-2005 роки вбачається, що в погосподарській книзі №1 зроблено особистий запис №200, власником будинку розташованого в АДРЕСА_1 , побудованого в 1972 році є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Матеріал стін - дерево, матеріали покрівлі - шифер. Загальна площа земельних ділянок, яка значиться за домогосподарством - 0,28 га, у тому числі - 0,20 га для обслуговування житлового будинку (а.с.12-зворот).
Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних, кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у господарських книгах.
До компетенції виконкомів місцевих Рад відносились також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад.
Оскільки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудований до 05.08.1992 року, а тому належність ОСОБА_2 спадкового житлового будинку підтверджується вказаною випискою з погосподарської книги.
Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.10.2025 року №448214535, відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотек, обтяжень на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні (а.с.51).
Згідно копії архівної довідки №Мк-0825043 від 23.09.2025 року КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації», встановлено, що станом на 31.12.2012 року, право власності на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 - не зареєстровано. Реєстровий № - відсутній, реєстраційний номер РПВН - не зареєстровано. Відомості щодо зміни адреси - назву АДРЕСА_1 » змінено на назву « АДРЕСА_1 » згідно рішення Комарівської сільської ради Макарівського району Київської області від 16.12.2015 року №010-02-VII (а.с.17-зворот).
Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 19.07.2025 року, до складу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , входить: житловий будинок садибного типу (літера А) загальною площею 91,6 м.2, житлова площа - 52,6 м.2, який складається з приміщень: коридор - 12,3 м.2; коридор - 6,5 м.2, кухня - 12,2 м.2; житлова - 20,6 м.2; житлова - 19,1 м.2; житлова - 12,9 м.2; санвузол - 8,0 м.2; господарські будівлі та споруди: (літера а1) прибудова; (літера а2) ганок; (літера а3) тераса; (літера Б) літній душ; (літера В) погріб; (літера Г) вбиральня; (літера Д) сарай; (літера Ж) гараж; №1 - свердловина; №2 - вигрібна яма; №3,4 - огорожа (а.с.15-17).
Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. 
У ст. 12 ЦПК України, зазначається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно із статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно із ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно підпункту 3.14 пункту 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом майна померлого батька  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадщину у встановленому законом порядку прийняла; інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, щодо якого нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову та позивачка просила покласти такі витрати на неї.
Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на належне спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_2 , а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 : житловий будинок (А), загальною площею 91,6 м.2, житловою 52,6 м.2; (Б) літній душ; (В) погріб; (Г) вбиральня; (Д) сарай; (Ж) гараж; №1 - свердловина; №2 - вигрібна яма; №3,4 - огорожа.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 09.04.2026 року.

Реквізити учасників справи:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Макарівська селищна рада, код ЄДРПОУ 04362183, адреса: 08001, Київська область, Бучанський район, с-ще Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 30; електронна пошта: іnfo@makariv-rada.gov.ua.

Суддя А.В. Косенко