Справа № 686/10042/26
Провадження № 2/686/7079/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 вересня 2026 року м.Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої-судді Чевилюк З.А.
секретаря Томашівської А.Т.
за участі представника позивача Висоцької Х.О.
відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у судовому засіданні позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «ВУСО», ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_2 відшкодування шкоди, пов`язаної з ушкодженням транспортного засобу в сумі 96 957,40 грн., інфляційних втрат, 3% річних та пеню в сумі 13 942,13 грн., що в загальному становить 110 899,53 грн. та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 96 957,40 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, франшизу 2600 грн., моральну шкоду 20000 грн. Також просив стягнути судові витрати у виді судового збору у розмірі 1843,66 грн. судового збору, 15000 грн. витрат на правову допомогу.
15 квітня 2025 року по вул.Озерній в м.Хмельницькому водій ОСОБА_1 ,
керуючи транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи розворот, не зайняв крайнє ліве положення, та допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водіїв автомобілів- учасників ДТП була застрахована, а саме:
- щодо автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідно до полісу ОСЦПВ № 226287541;
- щодо автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в Приватному
акціонерному товаристві «Страхова компанія „ВУСО“», відповідно до полісу ОСЦПВ № 223311972 та договору добровільного страхування №23517223.
Дорожньо-транспортна пригода зафіксована електронним протоколом, за яким
винуватцем ДТП був визнаний ОСОБА_1 . Крім того, на місце ДТП було викликано поліцію, виклик зафіксовано в журналі ЄО Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП за № 2839 та № 2842 від 15.04.2025 року. За результатами розслідування проведенного страховиками в межах страхової справи за фактом зазначеної ДТП також було прийнято рішення щодо розподілу відповідальності учасників ДТП від 18.04.2025 року. Відповідно до якого 100% відповідальності покладено на водія автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 за порушення п.10.4 ПДР України. Тобто, як обома учасниками ДТП, так і їхніми страховиками визнано обставину, що винуватцем ДТП є ОСОБА_1 
15.04.2025 року користуючись правом прямого врегулювання ОСОБА_2 будучи власником пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , як потерпіла особа звернувся до свого страховика ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування. Страховиком за таким зверненням відкрита страхова справа, в межах якої
того ж дня, 15.04.2025 року було проведено огляд пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , під час якого було здійснено фото фіксацію пошкоджень та результати зафіксовані у протоколі огляду від 15.04.2025 року.
На підставі отриманих даних страховиком було здійснено ремонту калькуляцію вартості відновлювального ремонту та здійснено розрахунок розміру відшкодування, відповідно до якого:
- вартість відновлювального ремонту без врахування зносу становить 462 571,79 грн.;
- вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу становить 219 130,87 грн.;
- розмір страхового відшкодування = 160 000,00 (страхова сума) – 2 600,00
(франшиза) = 157 400,00 грн.
Внаслідок чого було складено страховий акт № ОЦПВ-25-22-10068/1 про здійснення на користь ОСОБА_2 страхового відшкодування в сумі 157 400 грн.
01.05.2025 року таке відшкодування було виплачено, що підтверджується доданою платіжною інструкцією № 25037.
29.04.2025 року, керуючись тим, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди була забезпечена не лише полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а й добровільного (відшкодування по якому пряме
врегулювання не охоплює), ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про страхове відшкодування.
В подальшому, ОСОБА_2 здійснив ремонт пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , загальною вартістю 347 500,00 грн.
Зокрема, у ФОП ОСОБА_3 було придбано запасні частини та матеріали на суму 199 500,00 грн., що підтверджується витягом з реєстру щодо такого ФОПа, накладною № 2 від 02.05.2025 року та чеком № 0000000640 від 02.05.2025 року. А ремонтні роботи було проведено у ОСОБА_4 вартістю 148 000,00 грн.,що підтверджується витягом з реєстру щодо такого ФОПа, актом виконаних робіт № Ав-к-16 від 31.05.2025 року та чеками.
Копії таких документів були надані для ПрАТ «СК «ВУСО» в межах відкритої
страхової справи № 2441373.
Залишок невідшкодованої суми, який мав бути відшкодований страховиком становив 187 500,00 грн. (оскільки франшиза відшкодовується страхувальником). Розмір страхової суми за договором № 23517223 становить 250 тис. грн., тобто такої достатньо для повного відшкодування шкоди. 
Листом вих.№ 4531/2025/вих./ел/2441373 від 28.07.2025 року ПрАТ «СК «ВУСО» відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування.
14.11.2025 року на рахунок ОСОБА_2 надійшли кошти від ПрАТ «СК «ВУСО» в сумі 59 130,87 грн. з призначенням платежу: «страхове відшкодування згідно страхового акта № 2486507-1 від 14.11.2025 року за договором № 23517223 від 07.09.2024 року».
Вказаним відшкодуванням ПрАТ «СК «ВУСО» визнало зазначену вище ДТП страховим випадком, а також наявність підстав для здійснення відшкодування шкоди ОСОБА_2 після часткового відшкодування шкоди в межах договору добровільного страхування № 23517223, залишок невідшкодованої шкоди, яка мала бути відшкодована страховиком, становив 128 369,13 грн.
Відповідно до п.7.1 Індивідуальної частини Договору № НОМЕР_3 страхова сума за
шкоду заподіяну майну становить 250 000,00 грн.
Відповідно до п.7.4 Пропозиції (яка є частиною договору № 23517223 відповідно до п.12.1 такого): Якщо інше не передбачено умовами Договору, при настанні події, що має ознаки страхового випадку, розгляд питання про здійснення страхової виплати здійснюється після здійснення страхової виплати за діючим договором / полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, щодо Застрахованого ТЗ, та в разі недостатності виплати за полісом
«автоцивілки» для відшкодування шкоди, завданої потерпілій третій особі, – в частині перевищення фактичного розміру завданої шкоди над граничним розміром страхового відшкодування за полісом «автоцивілки» відповідно до Закону України «Про обов`язкове
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Страхова виплата здійснюється за випадками заподіяння шкоди майну потерпілої
третьої особи – безпосередньо потерпілому (його уповноваженим представникам,
спадкоємцям). При цьому Страховик має право сплатити спочатку частину (не менше 50%) страхової виплати з метою забезпечення початку відновлювального ремонту, а залишок – після підтвердження цільового використання коштів (пред`явлення майна до огляду Страховиком, надання акту виконаних робіт). За погодженням з Страховиком страхова виплата може бути здійснена на користь ремонтного підприємства, що здійснюватиме ремонт пошкодженого майна потерпілої третьої особи (п.7.8.1 Пропозиції).
Відповідно до п.7.8.1 Пропозиції розмір шкоди визначається на підставі акту
виконаних робіт, що розвиває положення п.7.4 Пропозиції, відповідно до якої відшкодовується саме фактичний розмір шкоди.
Тобто, умовами договору чітко визначено, що страховик відшкодовує різницю
між фактичним розміром шкоди (зафіксованим в акті виконаних робіт), яка визначається як реальна вартість здійсненого ремонту, та страховою сумою за договором ОСЦПВ (160 тис. грн.)
Тобто, обов`язок ПрАТ «СК «ВУСО» по відшкодуванню шкоди ОСОБА_2 в
повному обсязі виконаний не був.
18.12.2025 року ОСОБА_2 було здійснено страхове відшкодування за полісом добровільного страхування в сумі 31 411,73 грн. Залишок невідшкодованої майнової шкоди становить 96 957,40грн.
Рішення про виплату або відмову у здійсненні страхової виплати приймається Страховиком протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання заяви про страхову виплату і всіх необхідних документів та/або інформації, що підтверджують факт настання страхового випадку, передбачених умовами Договору (так як з власної ініціативи жодних документів щодо страхового випадку страховик не отримав, а всі документи були долучені відразу при зверненні із заявою про страхове відшкодування (а документи щодо
оплати ремонту в день їх оформленні – 02.05.2025 року, що підтверджується наданою страховиком копією страхової справи, то такий строк розпочинається 02.05.2025 року і закінчується 09.05.2025 року (5-й робочий день після цього). Рішення було ухвалено 28.07.2025 року, тобто з простроченням на 71 день).
7.7.1. У разі прийняття рішення про страхову виплату, таке рішення оформлюється
страховим актом, який кваліфікує подію як страховий випадок, та в якому зафіксований розмір завданих збитків і розмір страхової виплати. При цьому страхова виплата здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати оформлення страхового акту (тобто, так як останній день прийняття рішення за результатами розгляду заяви про страхове відшкодування від 29.04.2025 року був 09.05.2025 року, то останній день на сплату був
16.05.2025 року).
7.7.2. Рішення про відмову у страховій виплаті надсилається Страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати
прийняття такого рішення.
Щодо суми 31 411,73 грн., яка була сплачена 18.12.2025 року прострочення було в період 17.05-17.12.2025 року.
інфляційні втрати – 695,81 грн.
3 % річних – 555,08 грн.
пеня – 675,35 грн.
- Щодо залишку невідшкодованої суми 96 957,40 грн. прострочення було в
період 17.05.2025-01.04.2026 року.
інфляційні втрати – 3 839,45 грн.
3 % річних – 2 550,11 грн.
пеня – 3 102,64 грн.
Загальний розмір відповідальності за прострочення здійснення страхового відшкодування становить 14 317,24 грн.
05.03.2026 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату на користь Позивача
пені за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 375,11 грн., що підтверджується витягом з електронного банкінгу. Тобто, невідшкодований залишок становить 13 942,13 грн.
Крім того позивачем заявлено про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000 грн. з ОСОБА_1 , обґрунтовуючи стресом від неможливості користування транспортним засобом, незапланованими витратами на ремонт автомобіля, поведінкою ОСОБА_1 , нездійсненням ним необхідних виплат, запереченням вини.
Неможливість досудового врегулювання спору зумовила звернення позивача до суду з даним позовом.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволені. ОСОБА_1 позов заперечив та просив відмовити у його задоволені. Страхова компанія у письмовому відзиві просила відмовити у задоволені позову, оскільки необхідні страхові виплати здійснені в повному обсязі.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним діями фізичної особи майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для
повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 року у справі № 359/2309/17 вказав, що
майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.Відповідно до п.1 ч.1 ст.92 Закону України «Про страхування» страховик за договором страхування зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Якщо у
зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 5.04.2023 року у справі №910/45181/16:»у разі сумніву слід застосовувати принцип Contra proferentem(лат.verba chartarum fortius accipiutur contra proferentem слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову договору,але й тоді, коли сторона скористалась стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені», але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір під переважним впливом однієї із сторін.»(Постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 року, справа №753/22010/14-ц).
Постанова Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі№463/3605/16-ц: «Уразі, якщо зясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, перебачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення Contra proferentem contra proferentem слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.У спорах зі страховою компанією, коли умови договору не дають можливості зясувати реальний зміст, то умови тлумачаться проти страхової компанії».
Постанова Верховного Суду від 11.09.2019 року у справ №242/4812/16-ц:»При неясності волі сторін суд має право вибрати варіант, що відповідає інтересам споживача».
Таким чином, наявність пункту у договорі, відповідно до якого страховик здійснює відшкодування шкоди, що пов`язана з пошкодженням транспортного засобу в розмірі фактичних витрат на такий ремонт, що підтверджується актом виконаних робіт, повинна тлумачитись на користь страхувальника( ОСОБА_1 ), який укладаючи договір страхування правомірно розраховував, що такий страховик буде виконувати зазначену умову договору.
Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування шкоди на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності(Постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року у справі №147/66/17).
Відповідно до ч.7 ст.102 Закону України «Про страхування» у разі нездійснення
страховиком страхової виплати відповідно до умов договору страхування або законодавства страховик зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню) в розмірі, встановленому договором страхування або законом.
Системний аналіз ст.ст.22, 1192,1194 ЦК України дозволяє зробити висновок, що реальними збитками є саме вартість відновлювального ремонту без врахування зносу.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником
зобов`язання (ч.1). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3).
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1). Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п.3 ч.2). Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3).
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4).
Так, відповідно до абз.2 п.3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» , моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із порушенням права власності. При цьому розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц (провадження № 61-34581св18)).
З огляду на положення ч.1 ст.1167 ЦК України саме на особу, яка завдала моральної шкоди фізичній особі своїми неправомірними діями, покладається обов`язок її відшкодувати.
15 квітня 2025 року по вул.Озерній в м.Хмельницькому водій ОСОБА_1 ,
керуючи транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи розворот, не зайняв крайнє ліве положення, та допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водіїв автомобілів- учасників ДТП була застрахована, а саме:
- щодо автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідно до полісу ОСЦПВ № 226287541;
- щодо автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в Приватному
акціонерному товаристві «Страхова компанія „ВУСО“», відповідно до полісу ОСЦПВ № 223311972 та договору добровільного страхування №23517223.
Дорожньо-транспортна пригода зафіксована електронним протоколом, за яким
винуватцем ДТП був визнаний ОСОБА_1 . Крім того, на місце ДТП було викликано поліцію, виклик зафіксовано в журналі ЄО Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП за № 2839 та № 2842 від 15.04.2025 року. За результатами розслідування проведенного страховиками в межах страхової справи за фактом зазначеної ДТП також було прийнято рішення щодо розподілу відповідальності учасників ДТП від 18.04.2025 року. Відповідно до якого 100% відповідальності покладено на водія автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 за порушення п.10.4 ПДР України. Тобто, як обома учасниками ДТП, так і їхніми страховиками визнано обставину, що винуватцем ДТП є ОСОБА_1 
15.04.2025 року користуючись правом прямого врегулювання ОСОБА_2 будучи власником пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , як потерпіла особа звернувся до свого страховика ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування. Страховиком за таким зверненням відкрита страхова справа, в межах якої
того ж дня, 15.04.2025 року було проведено огляд пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , під час якого було здійснено фото фіксацію пошкоджень та результати зафіксовані у протоколі огляду від 15.04.2025 року.
На підставі отриманих даних страховиком було здійснено ремонту калькуляцію вартості відновлювального ремонту та здійснено розрахунок розміру відшкодування, відповідно до якого:
- вартість відновлювального ремонту без врахування зносу становить 462 571,79 грн.;
- вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу становить 219 130,87 грн.;
- розмір страхового відшкодування = 160 000,00 (страхова сума) – 2 600,00
(франшиза) = 157 400,00 грн.
Внаслідок чого було складено страховий акт № ОЦПВ-25-22-10068/1 про здійснення на користь ОСОБА_2 страхового відшкодування в сумі 157 400 грн.
01.05.2025 року таке відшкодування було виплачено, що підтверджується доданою платіжною інструкцією № 25037.
29.04.2025 року, керуючись тим, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди була забезпечена не лише полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а й добровільного (відшкодування по якому пряме
врегулювання не охоплює), ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про страхове відшкодування.
В подальшому, ОСОБА_2 здійснив ремонт пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , загальною вартістю 347 500,00 грн.
Зокрема, у ФОП ОСОБА_3 було придбано запасні частини та матеріали на суму 199 500,00 грн., що підтверджується витягом з реєстру щодо такого ФОПа, накладною № 2 від 02.05.2025 року та чеком № 0000000640 від 02.05.2025 року. А ремонтні роботи було проведено у ОСОБА_4 вартістю 148 000,00 грн.,що підтверджується витягом з реєстру щодо такого ФОПа, актом виконаних робіт № Ав-к-16 від 31.05.2025 року та чеками.
Копії таких документів були надані для ПрАТ «СК «ВУСО» в межах відкритої
страхової справи № 2441373.
Залишок невідшкодованої суми, який мав бути відшкодований страховиком становив 187 500,00 грн. (оскільки франшиза відшкодовується страхувальником). Розмір страхової суми за договором № 23517223 становить 250 тис. грн., тобто такої достатньо для повного відшкодування шкоди. 
Листом вих.№ 4531/2025/вих./ел/2441373 від 28.07.2025 року ПрАТ «СК «ВУСО» відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування.
14.11.2025 року на рахунок ОСОБА_2 надійшли кошти від ПрАТ «СК «ВУСО» в сумі 59 130,87 грн. з призначенням платежу: «страхове відшкодування згідно страхового акта № 2486507-1 від 14.11.2025 року за договором № 23517223 від 07.09.2024 року».
Вказаним відшкодуванням ПрАТ «СК «ВУСО» визнало зазначену вище ДТП страховим випадком, а також наявність підстав для здійснення відшкодування шкоди ОСОБА_2 після часткового відшкодування шкоди в межах договору добровільного страхування № 23517223, залишок невідшкодованої шкоди, яка мала бути відшкодована страховиком, становив 128 369,13 грн.
Відповідно до п.7.1 Індивідуальної частини Договору № НОМЕР_3 страхова сума за
шкоду заподіяну майну становить 250 000,00 грн.
Відповідно до п.7.4 Пропозиції (яка є частиною договору № 23517223 відповідно до п.12.1 такого): Якщо інше не передбачено умовами Договору, при настанні події, що має ознаки страхового випадку, розгляд питання про здійснення страхової виплати здійснюється після здійснення страхової виплати за діючим договором / полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, щодо Застрахованого ТЗ, та в разі недостатності виплати за полісом
«автоцивілки» для відшкодування шкоди, завданої потерпілій третій особі, – в частині перевищення фактичного розміру завданої шкоди над граничним розміром страхового відшкодування за полісом «автоцивілки» відповідно до Закону України «Про обов`язкове
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Страхова виплата здійснюється за випадками заподіяння шкоди майну потерпілої
третьої особи – безпосередньо потерпілому (його уповноваженим представникам,
спадкоємцям). При цьому Страховик має право сплатити спочатку частину (не менше 50%) страхової виплати з метою забезпечення початку відновлювального ремонту, а залишок – після підтвердження цільового використання коштів (пред`явлення майна до огляду Страховиком, надання акту виконаних робіт). За погодженням з Страховиком страхова виплата може бути здійснена на користь ремонтного підприємства, що здійснюватиме ремонт пошкодженого майна потерпілої третьої особи (п.7.8.1 Пропозиції).
Відповідно до п.7.8.1 Пропозиції розмір шкоди визначається на підставі акту
виконаних робіт, що розвиває положення п.7.4 Пропозиції, відповідно до якої відшкодовується саме фактичний розмір шкоди.
Тобто, умовами договору чітко визначено, що страховик відшкодовує різницю
між фактичним розміром шкоди (зафіксованим в акті виконаних робіт), яка визначається як реальна вартість здійсненого ремонту, та страховою сумою за договором ОСЦПВ (160 тис. грн.)
Тобто, обов`язок ПрАТ «СК «ВУСО» по відшкодуванню шкоди ОСОБА_2 в
повному обсязі виконаний не був.
18.12.2025 року ОСОБА_2 було здійснено страхове відшкодування за полісом добровільного страхування в сумі 31 411,73 грн. Залишок невідшкодованої майнової шкоди становить 96 957,40грн.
Рішення про виплату або відмову у здійсненні страхової виплати приймається Страховиком протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання заяви про страхову виплату і всіх необхідних документів та/або інформації, що підтверджують факт настання страхового випадку, передбачених умовами Договору (так як з власної ініціативи жодних документів щодо страхового випадку страховик не отримав, а всі документи були долучені відразу при зверненні із заявою про страхове відшкодування (а документи щодооплати ремонту в день їх оформленні – 02.05.2025 року, що підтверджується наданою страховиком копією страхової справи, то такий строк розпочинається 02.05.2025 року і закінчується 09.05.2025 року (5-й робочий день після цього). Рішення було ухвалено 28.07.2025 року, тобто з простроченням на 71 день).
7.7.1. У разі прийняття рішення про страхову виплату, таке рішення оформлюється
страховим актом, який кваліфікує подію як страховий випадок, та в якому зафіксований розмір завданих збитків і розмір страхової виплати. При цьому страхова виплата здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати оформлення страхового акту (тобто, так як останній день прийняття рішення за результатами розгляду заяви про страхове відшкодування від 29.04.2025 року був 09.05.2025 року, то останній день на сплату був
16.05.2025 року).
7.7.2. Рішення про відмову у страховій виплаті надсилається Страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати
прийняття такого рішення.
Щодо суми 31 411,73 грн., яка була сплачена 18.12.2025 року прострочення було в період 17.05-17.12.2025 року.
інфляційні втрати – 695,81 грн.
3 % річних – 555,08 грн.
пеня – 675,35 грн.
- Щодо залишку невідшкодованої суми 96 957,40 грн. прострочення було в
період 17.05.2025-01.04.2026 року.
інфляційні втрати – 3 839,45 грн.
3 % річних – 2 550,11 грн.
пеня – 3 102,64 грн.
Загальний розмір відповідальності за прострочення здійснення страхового відшкодування становить 14 317,24 грн.
05.03.2026 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату на користь Позивача пені за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 375,11 грн., що підтверджується витягом з електронного банкінгу. Тобто, невідшкодований залишок становить 13 942,13 грн.
За вказаних обставин, проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку про можливість стягнення з страхової компанії на користь ОСОБА_2 96 957,40 грн., інфляційні, 3% річних та пеня 13942,13 грн., всього 110899,53 грн.
Щодо стягнення з ОСОБА_1 , то враховуючи вищевикладене з нього доцільно стягнути франшизу 2600 грню та моральну шкоду, зменшивши моральну шкоду до 3000 грн., беручи до уваги поведінку під час процесу, вчинені дії на момент оформлення дтп та доведеність завданих моральних страждань позивачем.Сам факт часткового задоволення позову є елементом сатисфакції позивача.
Судові витрати у виді судового збору та витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідачів пропорційно сумі задоволених вимог, відповідно до ст.ст.137,141 ЦПК.
На підставі ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141,142, 200, 258, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:
Позов задоволити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «ВУСО» на користь ОСОБА_2 96 957,40 грн., інфляційні, 3% річних та пеня 13942,13 грн., всього 110899,53 грн.та судовий збір 1108,99 грн., витрати на правову допомогу 14278,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 франшизу 2600 грн., моральну шкоду 3000 грн., всього 5600 грн. судовий збір 34,41 грн. та витрати на правову допомогу 721,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати проголошення до Хмельницького апеляційного суду. 
Повний текст рішення виготовлено 11 вересня 2026 року.
Суддя З.А.Чевилюк