ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року | | Справа №260/6691/23 пров. №А/857/31352/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Мікули О.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачево про стягнення податкового боргу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачево на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року (суддя Маєцька Н.Д., м.Ужгород, повний текст складено 08 липня 2025 року), -
ВСТАНОВИВ:
Ще у серпні 2023 року Головне управління ДПС у Закарпатській області (далі – Головне управління) звернулося до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачево (далі – КЕВ) в якому просило:
стягнути з КЕВ податкового боргу у розмірі 1940541,51 грн, в т.ч. пеня 1040093,22 грн по наступним платежам: платіж 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» (Кольчинська ТГ) у розмірі 811 225,49 грн та пеня у розмірі 327 125,91 грн; платіж 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» (Горондівська ТГ) у розмірі 2 662,23 грн та пеня у розмірі 275 482,44 грн; платіж 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» (Мукачівська ТГ) у розмірі 35 953,76 грн та пеня у розмірі 222 471,13 грн; платіж 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» у розмірі 5 878,16 грн; платіж 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» (Ужгородська ТГ) у розмірі 33 576,08 грн та пеня у розмірі 1 533,13 грн; платіж 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» (Виноградівська ТГ) у розмірі 40,85 грн та пеня у розмірі 149 369,62 грн; платіж 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» (Батівська ТГ) пеня у розмірі 314,24 грн; платіж 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» (Баранинська ТГ) у розмірі 518,92 грн та пеня у розмірі 26 918,69 грн; платіж 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» (Середнянська ТГ) у розмірі 73,13 грн та пеня у розмірі 9 937,72 грн; платіж 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» (Буштинська ТГ) у розмірі 252,25 грн та пеня у розмірі 0,46 грн; платіж 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» (Хустська ТГ) у розмірі 1 548,76 грн; платіж 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» (Перечинська ТГ) у розмірі 8 718,66 грн; платіж 50 12020900 «Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин» пеня у розмірі 26 939,88 грн, за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року позов було задоволено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року та у задоволенні позову Головного управління відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 22 січня 2025 року касаційну скаргу Головного управління задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі № 260/6691/23 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
За наслідками нового розгляду справи ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду про залишення частини позовних вимог без розгляду від 19 червня 2025 року позовну заяву Головного управління до КЕК про стягнення податкового боргу в частині позовних вимог про стягнення податкового боргу за платежем 5018010500 «Земельний податок з юридичних осіб» у розмірі 1 913 601,63 грн, у т.ч. пеня в розмірі 1013 153,34 грн залишено без розгляду.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з КЕВ податковий борг у розмірі 26 939,88 грн пені за платежем 5012020900 «Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин» за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, у тому числі з рахунків платника податків у банках.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.
В апеляційній скарзі вказує, що задоволена сума податкового боргу закладена в розрахунку пені у розмірі 1041246,13 грн, яка згідно судового рішення у справі №260/7281/24 є задоволеною до стягнення на користь позивача. 
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідач у відповіді на відзив на апеляційну скаргу не погоджується із доводами позивача та підтримує вимоги апеляційної скарги.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як відсутні клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення податковий борг у розмірі 26939,88 грн.
Такі висновки суду першої інстанції, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що у відповідача наявний податковий борг по платежу 5012020900 «Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин» - пеня у розмірі 26 939,88 грн.
Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом
Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України (далі – ПК) платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. 
За змістом пункту 38.1. статті 38 ПК виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. 
Пунктом 38.2. статті 38 ПК визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.
За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.162. пункту 14.1. статті 14 ПК пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
Згідно з положеннями пункту 129.2 статті 129 ПК и у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня, нарахована на таке грошове зобов`язання (його частину) або на виявлене заниження податкового зобов`язання, скасовується.
Відповідно до пункту 129.3 статті 129 ПК нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): 129.3.1. у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; 129.3.2. у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; 129.3.3. у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); 129.3.4. при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).
Згідно з пунктом 2 статті 129.4 ПК на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання.
Погашення сум нарахованої та несплаченої пені здійснюється у загальному порядку установленому для погашення податкового боргу.
Відповідно до пункту 131.1. статті 131 ПК нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.
Суми пені зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки (пункту 131.3. статті 131 ПК).
З матеріалів справи вбачається, що за несвоєчасну сплату відповідачем узгодженого грошового зобов`язання за платежем 5012020900 «Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин» контролюючим органом нараховано пеню у розмірі 26939,88 грн., що підтверджується обліковою карткою відповідача та розрахунком податкової заборгованості.
При цьому, як підтверджено матеріалами справи, відповідачем не оскаржувалося податкового зобов`язання, на підставі якого нараховано пеню. 
Зазначене грошове зобов`язання є узгодженим у розумінні статті 56 ПК відтак пеня нарахована відповідно до пункту 129.1 статті 129 ПК як наслідок несплати узгодженого зобов`язання у встановлений строк та сам факт її виникнення обумовлений не належним виконанням платником податку своїх обов`язків.
За пунктом 59.1 статті 59 ПК у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Документи вважаються належним чином вручені, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом-повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2 статті 42 ПК).
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема в постановах від 19 лютого 2019 року (справа №818/1117/16), від 04 березня 2019 року (справа №2а-6053/11/1070), від 25 лютого 2020 року (справа №1340/5767/18), від 23.10.2021 (справа №580/1216/20).
На виконання вищевказаних положень ПК позивач у встановленому порядку надіслав на адресу відповідача податкову вимогу від 11.06.2015 № 413-25, та така вимога була отримана відповідачем 16.06.2015, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (№ 8800015471900) 
Крім того, сторонами не заперечується безперервність податкового боргу.
При цьому, щодо посилань скаржника на те, що пеня у розмірі 26939,88 грн стягнута в межах адміністративної справи № 260/7281/24, то, як уже було наголошено в оскаржуваному рішенні, судовим рішенням у справі № 260/7281/24 стягнуто з КЕВ податковий борг у розмірі 2 041 484,81 грн, у т.ч. пеня в розмірі 1 041 246,13 грн за платежем 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб».
В той же час, в даній справі заявлена вимога про стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 26 939,88 грн пені за платежем 5012020900 «Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин». 
Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється статтею 95 ПК. 
Пунктом 95.1 статті 95 ПК встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК).
Виходячи зі змісту пункту 95.3 статті 95 ПК стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Судом встановлено, що контролюючим органом було сформовано та направлено платнику податкову вимогу, в той же час, оскільки сума боргу добровільно не погашена, у податкового органу виникло право звернення до суду з метою стягнення вказаної заборгованості. 
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Враховуючи вищевикладене, та те, що податковий борг відповідача у розмірі 26939,88 грн підтверджується матеріалами справи та не погашений, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги Головного управління є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачево залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач | | В. Я. Качмар
судді | | Л. Я. Гудим
| | О. І. Мікула