МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2026 р. 	справа № 400/1292/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54005, 	

про	визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення  № 37/62 від 26.09.2024 р.	

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з позовом до Миколаївської міської ради (далі - відповідач), в якому просить суд (з урахуванням зміни предмету позову):
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви (клопотання) ОСОБА_1 від 18.02.2021 року № 23064-000438970-007-12 про надання дозволу на розроблення проекту з землеустрою щодо відведення земельної ділянки з орієнтовним розміром 0,1 га. після набрання чинності судового рішення у справі № 400/2582/21 (03.12.2021 року) у встановлені Земельним кодексом України строки (з 04.01.2022 року);
- скасувати рішення Миколаївської міської ради № 37/62 від 26.09.2024 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 18.02.2021 року № 23064-000438970-007-12 про надання дозволу на розроблення проекту з землеустрою щодо відведення земельної ділянки з орієнтовним розміром 0,1 га. по суті у встановлені Земельним кодексом України порядку та строки, з відстроченням виконання рішення на період дії воєнного (військового) стану в Україні.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 року у справі № 400/2582/21 відповідача було зобов`язано повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту з землеустрою щодо відведення земельної ділянки з орієнтовним розміром 0,1 га з наданням відповідного рішення згідно діючого законодавства. Відповідач на виконання рішення суду розглянув клопотання позивача та прийняв 26.09.2024 року рішення №37/62 про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку з встановленою пп. 5 п. 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України забороною. Вказане рішення відповідача вважає протиправним.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану до Земельного кодексу України були внесені зміни, відповідно до яких забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі та розроблення такої документації. З огляду на що вважає, що приймаючи спірне рішення, діяв відповідно до положень пп. 5 п. 27 розділу Перехідні положення Земельного кодексу України.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій заперечив обґрунтування відповідача та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. 
Позивач звернувся до Миколаївської міської ради з заявою (клопотанням) № 23064-000438970-007-12 про надання дозволу на розроблення проекту з землеустрою щодо відведення земельної ділянки з орієнтовними координатами згідно Геопорталу містобудівного кадастру Миколаївської міської ради: 47.01200170807862 32.00525790452958; 47.01175837308665 32.00535714626313; 47.012077502457025 32.005695104599006; 47.0118196102391 32.005821168422706, яка межує із земельними ділянками з наступними кадастровими номерами: 4810137200:15:018:0050, 4810137200:15:028:0007.
На вказану заяву ОСОБА_2 отримав відповідь від 18.03.2021 року № 1761/020201 40/14/21 за підписом заступника міського голови Ю. Андрієнко, в якій мені повернули мою заяву на підставі того, що «вказана земельна ділянка, що розташована поблизу вул. Променевій мікрорайону Північний в Центральному районі міста Миколаєва (згідно наданої схеми) належить до території існуючої садибної забудови, на якій земельні ділянки рішеннями Миколаївської міської ради вже відведені громадянам у встановленому порядку для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд».
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 року у справі №400/2582/21 суд визнав протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради щодо неприйняття рішення за заявою (клопотанням) ОСОБА_1 від 18.02.2021 року № 23064-000438970-007-12 про надання дозволу на розроблення проекту з землеустрою щодо відведення земельної ділянки з орієнтовним розміром 0,1 га; зобов`зано Миколаївську міську раду розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 18.02.2021 року № 23064-000438970-007-12 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з орієнтовним розміром 0,1 га з наданням відповідного рішення згідно діючого законодавства.
На виконання рішення суду відповідачем розглянуто клопотання позивача та 26.09.2024 року прийнято рішення №37/62, яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у зв`язку із встановленою пп. 5 п. 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України забороною.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України).
Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регулюється нормами глави 19 ЗК України.
Частинами 1, 2 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Так, пунктом "в" частини 3 статті 116 ЗК України передбачене право громадян на безоплатну передачу земельних ділянок у їх власність шляхом одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Статтею 121 ЗК України врегульовано норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.
Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно положень частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Зазначені повноваження органів місцевого самоврядування кореспондуються також з питаннями, що віднесені до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради, передбаченими ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон), та вирішуються виключно на пленарних засіданнях таких, серед яких вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає заяву у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Отже, передача земельних ділянок передбачає виготовлення проекту землеустрою, його погодження компетентними органами, а відтак, прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки.
За результатами розгляду заяви громадянина, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки, або надати відмову у наданні такого дозволу.
Судом встановлено, що підставою оскарженої відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність стали положення пп. 5 п. 27 розділу Х Перехідних положень ЗК України.
Оцінюючи правомірність такої відмови із зазначених в рішенні мотивів, суд враховує наступне.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
В подальшому дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено та не скасовано станом на час розгляду даної адміністративної справи.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.
Згідно з пунктом 3 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
06 квітня 2022 року опубліковано Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" № 2145-IX від 24 березня 2022 року (далі Закон № 2145), який набув чинності 07 квітня 2022 року.
Законом № 2145 Розділ X "Перехідні положення" ЗК України доповнено пунктами 27 і 28, які урегульовують питання щодо земельних відносин під час дії воєнного стану.
Підпунктом 5 пункту 27 Розділу X "Перехідні положення" ЗК України встановлено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.
Отже, Закон № 2145, який доповнив ЗК України, встановлює заборону під час дії воєнного стану на вчинення дій стосовно безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі та формування земельної ділянки.
В свою чергу, відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою на час запровадження воєнного стану діяв в порядку, встановленому законодавством, а тому таке рішення скасуванню не підлягає.
Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03.08.2023 року у справі № 300/3771/22.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому, суд зазначає, що позивач після закінчення воєнного стану в Україні не позбавлений можливості отримати у встановленому порядку дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову. 
Судові витрати покладаються на позивача. 
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Миколаївської міської ради (вул. Адміральська 20, м. Миколаїв, 54005, ЄДРПОУ 26565573), відмовити. 
2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз