Справа № 755/9458/26
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 12026100040000818, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 07 квітня 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.11.2024 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 194 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
встановив:

Судом визнано доведеним, що  06.04.2026 приблизно о 20 год. 30 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено,  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з рідним братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували за місцем свого спільного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де відпочивали.
У цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відбувся словесний конфлікт, в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень шляхом нанесення ударів ножем по тілу останнього.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій у вигляді можливості спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому і бажаючи настання таких наслідків, взяв в руку наявний у квартирі ніж, яким заподіяв чотири удари по тулубу ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки: рана на передній поверхні грудної клітки праворуч по парастернальній (кологрудинній) лінії в проекції 4 міжребер?я, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, спереду назад, по ходу якого ушкоджуються м?які тканини грудної стінки, проникає в праву плевральну порожнину, з явищами пневмотораксу (наявність в плевральній порожнині повітря), та проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки: рана на задній поверхні грудної клітки праворуч по лопатковій лінії в проекції 6 міжребер?я, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, ззаду наперед, по ходу якого ушкоджуються м?які тканини грудної стінки, проникає в праву плевральну порожнину, з явищами пневмотораксу (наявність в плевральній порожнині повітря), що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді колото-різаної рани передньої поверхні правого плеча в середній третині та колото-різаної рани внутрішньої поверхні правого передпліччя в середній третині.
Після цього, усвідомлюючи протиправність своїх дій та з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, прихопивши із собою ніж, яким було заподіяно тілесні ушкодження потерпілому, а потерпілого ОСОБА_4 , з отриманими внаслідок дій ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями, госпіталізовано до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги». 
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
Так, обвинувачений ОСОБА_5  в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю.
Підтвердив суду, що 6 квітня 2026 року, коли він відпочивав, до кімнати зайшов його брат ОСОБА_6 , який шукав свій телефон. Слово по слову між ними зав`язалась сварка, а потім брат кинув у нього інструментами, що вивело його з себе та він взяв ніж з тумбочки та оскільки брат взяв молоток, то він завдав ОСОБА_6 удар ножом в ділянку правої лопатки (зі спини).
Після цього пішов на кухню, та оскільки ОСОБА_6 продовжував конфлікт, то він завдав йому ще один удар в грудну клітину. Загалом підтвердив суду, що порізи на правій руці брата та над бровою також від дій обвинуваченого.
З приводу вказаних подій щиро розкаюється, протиправність своїх дій та їх наслідки усвідомлює. Просив не позбавляти його свободи, запевнив суд, що він зробив для себе належні висновки та має намір доєднатись до лав ЗСУ.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що дійсно між ними з братом виникла сварка та він дійсно, коли шукав телефон кинув у обвинуваченого інструментами.
Потім коли він знаходився на кухні, то ОСОБА_7 почав замахуватись на нього ножем, він спочатку взяв молоток, а потім кинув його в ноги обвинуваченому, бо не думав, що брат може вдарити його ножем.
Натомість ОСОБА_5 наніс йому удар ножем у груди, а коли потерпілий повернувся, то обвинувачений завдав йому удар ще й зі спини. Порізи на руках потерпілий отримав, коли намагався забрати ніж у обвинуваченого. Коли потерпілий впав, то обвинувачений переступив через нього та залишив квартиру. Швидку потерпілий викликав собі самостійно.
Також, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом, у порядку ст. 358, 359 КПК України матеріалами кримінального провадження, наданими прокурором для приєднання до матеріалів справи, які суд дослідив у порядку § 3 Глави 28 Розділу IV КПК України.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 06.04.2026 було прийнято усну заяву від ОСОБА_4 , що рідний брат наніс йому ножове поранення.
06.04.2026 слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за участі двох понятих, з 23.22 до 23.51 проведено огляд місця події та складено протокол огляду та долучено ілюстративну таблицю (а.с. 6-7). Зокрема було оглянуто квартиру АДРЕСА_2 , та за результатом огляду було вилучено змиви речовини бурого кольору з підлоги кімнати та біля входу до ванної кімнати, рушник зі слідами речовини бурого кольору, пляшку об`ємом 0,5 літра з написом «Азнаурі» з вмістом рідини, металевий предмет схожий на ніж сірого кольору.
07.04.2026 слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за участі двох понятих, з 09.40 до 10.07 проведено невідкладний обшук в квартирі АДРЕСА_2 , під час якого затримано ОСОБА_5 та вилучено ніж, а також кофту та шорти сірого кольору, з видимими слідами речовини бурого кольору.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2026 року, клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 про надання дозволу на проведення обшуку у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026100040000818 від 07 квітня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України було задоволено та надано дозвіл слідчому СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , з метою виявлення та вилучення речей, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: предмету схожого на ніж; кофти та шортів сірого кольору, з видимими слідами речовини бурого кольору.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2026 року також накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено в результаті проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , з метою забезпечення, в тому числі й збереження речових доказів, з забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна, а саме: предмету схожого на ніж; кофти та шортів сірого кольору з видимими слідами речовини бурого кольору.
Згідно висновку експерта від 27.04.2026, на скляній пляшці «Азнаурі» об`ємом 0,5 літра з рідиною вилученої під час проведення ОМП 06.04.2026 року в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виявлено 8 слідів рук розмірами 20x27 мм, 19x35 мм, 13x15 мм, 17x19 мм, 20x30 мм, 25x26 мм, 13x18 мм, 17x20 мм. Сліди пальців рук розмірами 20x27 мм, 13x15 мм, 17x19 мм, 20x30 мм, 25x26 мм, 13x18 мм придатні для ідентифікації за ними особи, а сліди руки (рук) розмірами 19x35 мм та 17x20 мм - непридатні для ідентифікації за ними особи.
Сліди пальців руки розмірами 20x27 мм, 13x18 мм, 13x15 мм залишені великим, середнім пальцями, мізинцем правої руки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно.
Сліди пальців руки розмірами 17x19 мм, 20x30 мм, 25x26 мм залишені відповідно, безіменним, середнім та великим пальцями правої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно Висновку експерта (судово-медичної експертизи) № 042-573-2026 від 18.05.2026, дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням судово-медичного огляду від 13.05.2026, свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 06.04.2026 о 21:11, у нього мали місце тілесні ушкодження:
а) проникаюче колото-різане поранення грудної клітки: рана на задній поверхні грудної клітки праворуч по лопатковій лінії в проекції 6 міжребер`я, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, ззаду наперед, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в праву плевральну порожнину, з явищами пневмотораксу (наявність в плевральній порожнині повітря);
б) проникаюче колото-різане поранення грудної клітки: рана на передній поверхні грудної клітки праворуч по парастернальній (кологрудинній) лінії в проекції 4 міжребер`я, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, спереду назад, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в праву плевральну порожнину, з явищами пневмотораксу (наявність в плевральній порожнині повітря);
в) колото-різана рана передньої поверхні правого плеча в середній третині;
г) колото-різана рана внутрішньої поверхні правого передпліччя в середній третині.
Судом також були досліджені два протоколи слідчого експерименту з додатками та відео, які були проведені за участі як потерпілого, так і на той час підозрюваного та на підставі яких 18 червня 2026 року було складено висновок експерта (судово-медичної експертизи) № 1611-04-108-2026.
Зокрема, вказаним висновком встановлено, що враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілого ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, дані протоколів проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_4 від 14.04.2026 та за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 07.04.2026, можна зазначити, що виявлені у потерпілого ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли утворитись при умовах та у спосіб на які вони вказують.
Наведені обставини в сукупності з даними про кількість, характер і локалізацію утворення тілесних ушкоджень, зокрема заподіяння двох проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки, а саме рана на задній поверхні грудної клітки праворуч по лопатковій лінії в проекції 6 міжребер`я, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, ззаду наперед, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в праву плевральну порожнину, з явищами пневмотораксу (наявність в плевральній порожнині повітря) та рана на передній поверхні грудної клітки праворуч по парастернальній (кологрудинній) лінії в проекції 4 міжребер`я, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, спереду назад, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в праву плевральну порожнину, з явищами пневмотораксу (наявність в плевральній порожнині повітря), які віднесені до тяжкого тілесного ушкодження, знаряддя, яке обрав обвинувачений, а саме ніж свідчать про те, що ОСОБА_5 умисно завдав удари потерпілому, він розраховував на вразливу дію застосованого ним знаряддя і такі можливі наслідки, як поранення потерпілого, від якого здоров`ю ОСОБА_4 буде спричинена шкода.
Про наявність умислу також вказує ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій, який після нанесення потерпілому ножових поранень навіть не намагався якнайшвидше викликати швидку медичну допомогу, а навпаки залишив квартиру.
Мотивом вчинення злочину стали неприязні відносини до потерпілого, оскільки вчинення злочину відбулось на ґрунті сварки між обвинуваченим та потерпілим, під час якої потерпілий кинув в напрямку обвинуваченого інструменти.
Отже, суд встановив, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд виходить з положень ст. 50 КК України згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами. Також, відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягало у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі час, місце, спосіб учинення, крім того, обвинувачений добровільно розповів про обставини вчиненого. Окрім того, обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених ним дій та осуд своєї поведінки, також попросив вибачення у потерпілого.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, оскільки потерпілий є його рідним братом.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Обираючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує, обставину, яка пом`якшує покарання, та обставину, яка обтяжує покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів,  особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. 
Зважаючи на фактичні конкретні обставини у даному кримінальному провадженні, повне визнання обвинуваченим своєї провини, щире каяття, позицію потерпілого який просив не позбавляти брата свободи, суд дійшов висновку за можливе призначити обвинуваченому покарання у мінімальних межах санкції статті у виді позбавлення волі.
До такого висновку суд дійшов також, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу обвинуваченого, з огляду на конкретні обставини справи.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України, а також ст. 75 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.
Крім того, судом враховується, що 05 листопада 2024 року Дніпровським районним судом м. Києва ОСОБА_5 було засуджено  за ч. 2 ст. 194 КК України, до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_5  від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Кримінальне правопорушення, за яким ОСОБА_5 засуджується цим вироком, вичинено 06 квітня 2026 року.
Враховуючи, що  ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення після постановлення попереднього вироку, суд приходить до висновку про необхідність засудження останнього із застосуванням ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва, оскільки частина 1 ст. 71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або частково приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.
Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає остаточне покарання за сукупністю вироків.
Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).
Суд сприймає доводи обвинуваченого про його намір долучитись до війська, натомість це питання підлягає вирішенню відповідно до ст. 81-1 КК України, згідно якої під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, судом може бути застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом.
Запобіжний захід, обраний щодо  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Строк відбування покарання  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обчислювати з моменту затримання, згідно ст. 208 КПК України, тобто з 07.04.2026 року.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373-376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Згідно ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання 1 (один) місяць позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду. м. Києва від 05.11.2024, і остаточно призначити  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний щодо  ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2  обчислювати з 07.04.2026 року.
Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 8664,48 грн.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази - змиви, пляшку, рушник, ніж, зрізи нігтьових пластин, зразки букального епітелію, дактилокарти (квитанції 025842, 025948) - знищити; кофту та шорти сірого кольору - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ; DVD-R диски - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено в результаті проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , з метою забезпечення, в тому числі й збереження речових доказів, з забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна, а саме: предмет схожий на ніж; кофту та шорти сірого кольору з видимими слідами речовини бурого кольору, накладений ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13.04.2026 у справі №755/5042/26 - скасувати повністю.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_11