| Справа № 450/811/26  Провадження № 2/450/1406/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Добош Н.Б.
при секретарі Хамуляк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» до ОСОБА_1 про предмет спору: стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2175648 від 21.03.2020року,-
стислий виклад позиції позивача та відповідача :
підстава позову (позиція позивача): 
21.03.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 укладено Договір №2175648 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідно до умов договору Споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором (п.5.4 договору). Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору.
Відповідач не виконав свої зобов`язання – не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.
Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 19024 грн., а саме: · заборгованість за тілом кредиту – 5800 грн.; · заборгованість за процентами – 13224 грн.
08.02.2021 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення прав вимоги №ККАУ-08022021.
ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», включно і до ОСОБА_2 за кредитним договором №2175648 від 21.03.2020 року. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити, а також стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено сторонам, що у відповідності до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.
У вказаний строк сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Представник відповідач ОСОБА_2 – ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву в якому вказав, що згідно з п. 1.4 Договору про надання споживчого кредиту №2175648 від 21.03.2020 р., строк кредиту становив 30 днів. Відповідно до п.4.3.2 Договору споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в пп. 4.3.1 Договору.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач, шляхом здійснення активних дій (сплати відсотків згідно з п. 4.3 договору), продовжив строк кредитування чотири рази, на 30 днів щоразу: Початковий строк: 21.03.2020р. — 20.04.2020р. (30 днів). 1-ша сплачена пролонгація (платіж 16.04): продовжено до 20.05.2020р. 2-га сплачена пролонгація (платіж 17.05): продовжено до 19.06.2020р. 3-тя сплачена пролонгація (платіж 16.06): продовжено до 19.07.2020р. 4-та сплачена пролонгація (платіж 17.07): продовжено до 18.08.2020р. Остання узгоджена сторонами дата повернення кредиту — 18 серпня 2020 року. Після цієї дати відповідач не ініціювала пролонгацію, а отже, період правомірного користування коштами закінчився. Таким чином, заявлена позивачем вимога про стягнення 9 697,60 грн. відсотків, нарахованих у період «автопролонгації» (з 19.08.2020 по 14.11.2020 р.), є незаконною. Після 18.08.2020 року первісний кредитор, а отже і позивач, як правонаступник, має право лише на суми, передбачені ст. 625 ЦК України, натомість первинним кредитором було нараховано відсотки за користування кредитом за статтею 1048 ЦК України, що не відповідає усталеній практиці Верховного суду.
Відповідач визнає позовні вимоги за тілом кредиту у розмірі 5800,00грн. Однак, згідно з розрахунком самого позивача, відповідач уже сплатила на користь кредитора в загальному 15 514 грн. При отриманій позиці у 7 000 грн, відповідач повернула суму, що у 2,4 раза перевищує розмір тіла кредиту.
Згідно з умовами Договору про надання споживчого кредиту №2175648 від 21.03.2020 р. та паспорту споживчого кредиту, стандартна денна ставка за цим договором складає 1.90%, а реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 695,40%. За чинною на сьогодні нормою денна процентна ставка обмежувалася б розміром 1% відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до положень Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року №39/248 споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), у якій вказано: право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві. Вирішуючи питання щодо можливості зменшення судом розміру процентів річних, що підлягають стягненню з боржника за прострочення грошового зобов`язання, Велика Палата Верховного Суду бере до уваги таке. Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Відповідач вже сплатив суму, що перевищує подвійне тіло кредиту (сплачено 15 514 грн при позиці 7 000 грн, що на 1 514 грн перевищує допустиму суму сплати відсотків за цим кредитом). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" подальше стягнення коштів призведе до безпідставного збагачення кредитора, оскільки відсотки за користування кредитом більш ніж вдвічі перевищить встановлений ліміт по стягуванню відсотків з споживача.
Відповідну до розрахунку в період з 17.04.2020 року по 31.05.2020 року первинний кредитор підвищив облікову ставку з зниженої 1,81 на стандартну 1,90. Відповідно до п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», будь-яке збільшення ставки з 01.03.2020 по 31.05.2020 заборонено. Таким чином Відповідачем було надмірно сплачено 299.55 грн. процентів за кредитом. Враховуючи цей факт, а також те, що Відповідачем було сплачено 1 514 грн. подвійне тіла кредиту, на думку Відповідача, ним було повністю сплачено відсотки за користування кредитом.
Відповідач має право застосовувати до нового кредитора в особі «ФК «Кредит-Капітал» такі ж заперечення, які він мав би і до первісного кредитора ТОВ «АВЕНТУС Україна.
Також вказує, що враховуючи характер виконаних робіт з надання правової допомоги у зв`язку із розглядом справи, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи, що справа має невелику складність, а також зважаючи на те, що представником Позивача було ініційовано заочний розгляд справи, який за своїм процесуальним порядком не вимагає участі представників сторін, а отже не вимагає участі представника Позивача у судовому засіданні, а також часткове задоволення позовних вимог, наявні підстави для стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі пропорційно задоволеним вимогам у сумі 4000 грн.
На підставі викладеного просив позовні вимоги задоволити частково у сумі заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5800 гривень, у задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Представником позивача подано відповідь на відзив в якому вказав, що твердження представника відповідачки про нарахування відсотків поза межами строку кредитування є помилковим.
У паспорті споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) долученого до матеріалів справи було відображено всі умови договору, зокрема: стандартну процентну ставка, знижену процентну ставку, загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом, загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою з урахування періоду застосування зниженої процентної ставки за весь строк користування кредитом.
Відповідно до п.1.4. кредитного договору, Строк кредиту 30 днів. Згідно п.1.5. кредитного договору, Тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 1.5.1. Знижена процентна ставка становить 1.81 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору (без пролонгацій), якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. 1.5.2. Стандартна процентна ставка становить 1.90% в день та застосовуються в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Згідно п. 1.4. кредитного договору, Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, Строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначено в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.-4.5 Договору. Згідно п. 4.2. кредитного договору, Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п.4.3 Договору. Кредитодавцем було продовжено нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою в розмірі 133.00 грн., оскільки згідно п.3.1. кредитного договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90- та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відтак, жодних нарахувань після 15.11.2020 року Товариством здійснено не було. Твердження щодо нібито недоведеності нарахування суми заборгованості та стягнення великої суми є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Відтак, Позичальниця не виконала взяте на себе зобов`язання ні перед первісним кредитором (ТОВ «Авентус Україна»), ні перед новим кредитором ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене було звернутись із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав.
ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» понесено витрати в сумі 8 000,00 грн. на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, Акту наданих послуг (Додаток до Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року), що підтверджується детальним описом наданих послуг. ). Зазначені витрати не є завищеними чи необґрунтованими, оскільки відповідають середньоринковим тарифам на юридичні послуги, враховують обсяг роботи, що фактично була виконана, а також рівень кваліфікації залученого спеціаліста. На підставі викладеного просив позовні вимоги задоволити.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст.178 та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч.2ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
21.03.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 укладено Договір №2175648 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Договір про споживчий кредит № 2175648 підписано в електронній формі шляхом накладення відповідачем електронного підпису А214117.
Сторони погодили наступні умови договору: сума кредиту (загальний розмір) складає: 7 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит; строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору; тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання Споживачем умов Договору та становить: знижена процентна ставка 1,81% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку наданнякредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого; стандартна процента ставка 1,90% в день від суми кредиту, застосовується: у межах стрикунадання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо Споживач не виконав умови зазначен в 12. Договору для застосування зниженої процентної ставки; та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1-4.6 цього Договору; та у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част. 1 статті 1048 Цивільного кодексу України.
Відповідно до п. 9.2 договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. 
Згідно п. 2.1 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Згідно розділу 4. кредитного договору передбачена процедура пролонгаціякредиту, зокрема: строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.-4.5 Договору. Споживач у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 Договору. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі. У випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) Споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення Споживачем дій, зазначених в п.4.3 Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.
Згідно п. 3.1 кредитного договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод “факт/факт”. 
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На виконання умов кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» 21.03.2020 року було перераховано на картковий рахунок відповідача кредитні кошти в розмірі 7 000, 00 грн., що підтверджується довідкою від 16.12.2025 виданої ТОВ ФК "Вей Фор Пей".
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість.
Згідно картки обліку договору, проведеного ТОВ «Авентус Україна» заборгованість відповідача складає 19024,00грн. та нарахована за період з 21.03.2020 по 14.11.2020 року.
08.02.2021 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення прав вимоги №ККАУ-08022021.
ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», включно і до ОСОБА_2 за кредитним договором №2175648 від 21.03.2020 року.
Згідно зі ст. 639ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно зі статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до вищенаведеного, суд дійшов висновку, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.
Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року, по справі 127/33824/19.
Судом встановлено, що відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про свідомий вибір щодо укладення договору.
Відповідност.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1ст.516 ЦК України- заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Відповідно до статті 1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
За договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт - отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти.
Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.
Згідно з частиною першою статті 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Вищевказані правові висновки щодо кваліфікуючих ознак договору факторингу зроблені Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, від 31.10.2018 у справі № 465/646/11, від 11.10.2019 у справі № 910/13731/17 та від 10.11.2020 у справі № 638/22396/14-ц.
Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» наділено правом вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 2175648.
Як передбачено ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону.
Згідно ст. 1054ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Статті 527,530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до частини 1статті 612Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно статті 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, ст.615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
Позивачем доведено, що між кредитною установою (первісними кредитором) та відповідачем було укладено кредитний договір в електронній формі, у якому було узгоджено істотні умови договору однак, відповідач свої зобов`язання не виконала та не повернула отримані кошти в обумовлений сторонами у договорі строк. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5800, 00 грн., є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо заявлених позовних вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне :
відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК Українипо зикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абз. 2 ч. 1ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору.
Згідно з ч. 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Стаття 625ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством.
У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення можуть бути стягнуті річні проценти відповідно до ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах прав та інтереси позивача забезпечені ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до умов договору №2175648 від 21.03.2020 р., строк кредиту становив 30 днів.
Як вбачається із розрахунку заборгованості строк кредитування було пролонговано 16.04.2020, 17.05.2020, 16.06.2020., 17.07.2020. тобто до 18.07.2020. Доказів пролонгації строку кредитуваня після 18.08.2020 відповідно до умов кредитного договору позивачем не представлено. 
Таким чином, правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих після 18.08.2020 року відсутні, відповідачем повністю погашено заборгованість за відсотками. 
Враховуючи викладене в іншій частині позовних вимог слід відмовити та позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 5800,00грн.
Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке.
Згідно ч.1,3ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з п. 3 ч. 2ст. 137ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертоїст.137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн.
На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надає договір про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025р., ордер, детальний опис наданих послуг за договором від 13.02.2026р.,акт наданих послуг №495.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, що включає в себе усну консультацію клієнта, ознайомлення з матеріалами справи, погодження правової позиції з клієнтом, складання та подання позовної заяви, в сумі 8000 грн. є завищеним, враховуючи категорію та складність справи.
А відтак, суд дійшов висновку, про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 4 000 грн.
За змістом ч. 1, п. ч.2ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі частково задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 812,03 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1220,00грн., що відповідає пропорційно задоволеній частині позовних вимог.
Керуючись ст. ст.141,142,178,259,263-265,268,280-284 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КредитКапітал»,- задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КредитКапітал», ЄДРПОУ 35234236 заборгованість за кредитним договором № 2175648 від 21.03.2020 року у розмірі 5800,00(п`ять тисяч вісімсот гривень 00 коп) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КредитКапітал», ЄДРПОУ 35234236 судовий збір у розмірі 812,03 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1220,00грн
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КредитКапітал», ЄДРПОУ 35234236, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 2, корпус 28.
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 
Повний текст рішення складено 30.03.2026 року.

Суддя | Н.  Б.  Добош