ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
15.07.2026	Справа № 910/5914/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ Енерджі" (01054, м. Київ, вул. Леонтовича, 7, ідентифікаційний код 43890998) 
до Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" (04070, м. Київ, шосе Набережне, 2, ідентифікаційний код 31725604) в особі відокремленого підрозділу Служба енергетичного забезпечення та зв`язку (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 37)
про стягнення 494 502, 40 грн, 

Представники сторін: не викликались 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "АДМ Енерджі" (далі – позивач) з позовом до Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" в особі відокремленого підрозділу Служба енергетичного забезпечення та зв`язку (далі – відповідач) про стягнення 494 502, 40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки № 52.25-209 від 03.07.2025, в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг на суму 436 248, 30 грн., у зв`язку з чим і виникла вказана заборгованість, а також обов`язок сплатити на користь позивача пеню у розмірі 6 669, 22 грн, штраф у розмірі 21 812, 42 грн та 3% річних у розмірі 645, 41 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників учасників справи.
05.06.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Комунальним підприємством "КИЇВПАСТРАНС" подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується з позовними вимогами в частині стягнення штрафу, пені та процентів річних з тих підстав, що пункт 7.3. договору регулює виключено відповідальність постачальника перед покупцем за порушення строків поставки товару та не містить положень щодо відповідальності покупця за прострочення виконання грошового зобов`язання, при цьому пунктом 7.7. договору погоджено, що покупцем не відшкодовується постачальнику неустойка (пеня, штраф), також цим пунктом сторони погодили інший розмір процентів річних, ніж встановлений ст. 625 ЦК України, а саме 0,001% .
09.06.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" позивачем подано відповідь на відзив, до якої додано заяву про зменшення та уточнення позовних вимог. Відповідно до поданої заяви про зменшення та уточнення позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача лише 436 248, 30 грн основного боргу.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
За наслідками розгляду заяви позивача про зменшення та уточнення позовних вимог до 436 248, 30 грн, судом прийнято зазначену заяву до розгляду.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:
03.07.2025 між Комунальним підприємства "КИЇВПАСТРАНС" в особі відокремленого підрозділу Служба енергетичного забезпечення та зв`язку (далі – покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АДМ Енерджі" (далі – постачальник) укладено договір №52.25-209 (далі – договір), за умовами пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю: оптоволоконний кабель, код 32560000-6 за ДК 021:2015 "Оптоволоконні матеріали", надалі - товар, а покупець сплатити за товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (Додаток № 1), що додається до цього договору та є його невід`ємною частиною.
31.12.2025 сторонами укладено додаткову угоду №1 від 31.12.2025 до договору (далі – додаткова угода №1) на продовження строку дії договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2026 року.
Згідно з пунктом 3.1. договору, у редакції, викладеній в додатковій угоді № 1 від 31.12.2025 до договору, сума цього договору (ціна договору) становить - 1 077 840, 00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 215 568, 00 грн, разом ціна договору становить - 1 293 408, 00 грн з ПДВ.
Відповідно до пункту 4.1. договору розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати підписання покупцем видаткової накладної на фактично поставлену окрему партію товару.
Специфікацію (Додаток №1 до договору), у редакції, викладеній в додатковій угоді №1 від 31.12.2025 до договору, сторони погодили поставку товару: кабель ОКТ8-Д(4,0)П-8Е1 - 0,36 3,5/0,22H18-8 у кількості 6 000 за ціною 19, 24 грн на суму 115 440, 00 грн; кабель ОКТ8-Д(4,0)П-12E1 - 0,36 3,5/0,22H18-12, у кількості 48 000 за ціною 20,05 грн на суму 962 400, 00 грн. Всього на суму 1 293 408,00 грн з ПДВ.
На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару на суму 436 248, 30 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №5 від 31.03.2026, яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками, а також товарно-транспортною накладною №Р5 від 31.03.2025.
Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо поставки визначеного товару.
Позаяк відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, оплату товару у визначений строк не здійснив, позивач направив Комунальному підприємству "КИЇВПАСТРАНС" вимогу про сплату заборгованості вих. № 0605/01 від 06.05.2026, у якій просив протягом 5 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги перерахувати на свою користь 436 248, 30 грн з ПДВ.
Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді і задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення 436 248, 30 грн, з урахуванням заяви про зменшення та уточнення позовних вимог.
Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 цієї ж статті унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).
Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України встановлений обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Пунктом 4.1. договору встановлено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати підписання покупцем видаткової накладної на фактично поставлену окрему партію товару.
Отже, з урахуванням дати поставки товару згідно з видатковою накладною №5 від 31.03.2026, та змісту пункту 4.1. договору, строк оплати товару становив до 30.04.2026 включно.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач свого обов`язку з оплати поставленого товару на суму 436 248, 30 грн не виконав.
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відтак, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати за поставленмй товар підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення 436 248, 30 грн.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростували позовні вимоги, або свідчили про відсутність у нього обов`язку щодо сплати заборгованості.
Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.
У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З огляду на положення Закону України "Про судовий збір", оскільки позивач звернувся до суду з позовом в електронній формі через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору за подання позивачем до Господарського суду міста Києва вказаної позовної заяви має визначатись з урахуванням наведених приписів.
Однак, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір без урахування коефіцієнту 0,8.
Враховуючи викладене, суд звертає увагу позивача, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Керуючись ст. 129, 231, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" (04070, м. Київ, шосе Набережне, 2, ідентифікаційний код 31725604) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ Енерджі" (01054, м. Київ, вул. Леонтовича, 7, ідентифікаційний код 43890998) заборгованість у розмірі 436 248 грн 30 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 234 грн 98 коп.
3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст складено 15.07.2026

Суддя Л.Г. Пукши