Справа № 452/3353/26 
Провадження № 2-а/452/45/2026 

ПОСТАНОВ А
Іменем України

"15" вересня 2026 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
із участю: секретаря Кафтан О.Ю., 
розглянувши у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Самборі Львівської області у письмовому провадженні без виклику осіб адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, - про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в: 
Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №7749051 від 20.08.2026 року, винесену інспектором Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Савруном В.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 340грн. штрафу.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 20 серпня 2026 року о 09.55год по вул. Коновальця в м. Самбір Львівської області він керував транспортним засобом марки БАЗ А079 Еталон із державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , у якому відсутні пристрої для приведення в дію аварійних виходів, чим порушив вимогу п. 31.4.7«Г» Правил Дорожнього Руху – інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його збороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Вважає, що винесена поліцейським інспектором постанова є незаконною з підстав відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу; неправильної кваліфікації та відсутності складу адміністративного правопорушення; грубого порушення процесуальних прав особи та порядку розгляду справи; відсутності належних і допустимих доказів правопорушення. Позивач зазначає, що під час зупинки транспортного засобу, за кермом якого він перебував, інспектор усно заявив, що причиною зупинки є нібито увімкнення/неувімкнення покажчика повороту при здійсненні маневру; однак не виявивши жодних порушень правил маневрування, поліцейський самовільно змінив суть претензій і склав постанову за зовсім іншою нормою – 31.4.7«Г» ПДР України (відсутність пристроїв аварійних виходів). На момент зупинки транспортний засіб мав чинний протокол перевірки технічного стану, що підтверджує його повну відповідність технічним стандартам та правилам експлуатації. Згідно з текстом постанови об`єктом перевірки був автобус БАЗ А079 Еталон (д.н.з. НОМЕР_1 ), що належить МКП «ТРАНС-ЕКІПАЖ» та використовується для надання послуг з перевезення пасажирів. Для зазначених транспортних засобів, які використовуються для надання послуг –з перевезення пасажирів, законодавцем встановлено спеціальну норму – ч. 2 ст. 121 КУпАП. Позивач посилається на те, що інспектором не було йому зачитано та не роз`яснено прав, не заслухано пояснення, не надано можливість подати клопотання та скористатися юридичною допомогою адвоката чи надати письмові заперечення; оскаржувана постанова не містить записів чи посилань на додані докази чи технічні засоби фіксації. Через наведене позивач просить суд визнати незаконною та скасувати зазначену постанову працівника поліції у зв`язку з відсутністю вчинення позивачем адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Представник відповідача ГУ НП Ірина Улей подала до суду відзив на позовну заяву, в якому не погодилася з позовними вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7749051 від 20.08.2026 року позивач в м. Самборі по вул. Коновальця, керував транспортним засобом марки «А079 ЕТАЛОН» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , у якого були відсутні пристрої для приведення в дію аварійних виходів, чим порушив п.31.4.7Г ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. При вивченні матеріалів даної справи було встановлено, що екіпаж на службовому автомобілі у складі інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Савруна В.В., та інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Лисик Р.Я., дійсно 20.08.2026 о 09:55год. патрулюючи м. Самбір виявили транспортний засіб марки «А079 ЕТАЛОН», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якого були відсутні пристрої для приведення в дію аварійних виходів. Після зупинки вище вказаного транспортного засобу водієві було повідомлено причину зупинки відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», заявлено вимогу пред`явити усі відповідні документи згідно п.2.1 «а, б, г» ПДР України, на що водій погодився, пред`явив посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. Водію ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд адміністративної справи та зачитано ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268, 289, 288, 307, 308, 251, 252 КУпАП; також повідомлено, що на нього буде винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП за п.31.4.7(Г) ПДР України, а саме не працюють передбачені конструкцією аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію. Копію постанови водій отримав на місці зупинки. Крім цього, при перегляді відео з нагрудних камер поліцейських встановлено, що жодних протиправних дій зі сторони працівників поліції не виявлено. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просить суд за результатами повного, всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставин у справі прийняти рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області відмовити повністю.
Суд повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне:
Судом установлено, що інспектором Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Савруном В.В. було винесено постанову серії ЕНА №7749051 від 20.08.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. За змістом зазначеної постанови ОСОБА_1 20.08.2026 року 09.55год в м. Самбір по вул. Коновальця, здійснював рух на транспортному засобі БАЗ А079 Еталон, у якому відсутні пристрої для приведення у дію аварійних виходів, чим порушив п. 31.4.7«Г» ПДР України (а. с. 10).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Вимогою ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
За змістом пункту 31.4.7«Г» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - інші елементи конструкції: не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.
Таким чином у даному випадку фактично підставою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП є керування позивачем транспортним засобом, у якого відсутні пристрої для приведення у дію аварійних виходів, тобто порушення п. 31.4.7 «Г» ПДР України.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підтвердження своїх тверджень, що позивач не вчиняв адміністративного правопорушення і постанова не відображає дійсних обстави справи та винесена із порушенням норм чинного законодавства, останнім в обґрунтування позовних вимог не надано суду жодних належних доказів. Напротивагу цьому оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, а також розмір штрафу відповідає санкції вказаної статті.
При цьому суд також звертає увагу, що доданий до адміністративної справи відеозапис чітко відображає обставини події, які викладені в оскаржуваній позивачем постанові, та підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 наведеного правопорушення і таке мало місце, - порушення вимог п. 31.4.7«Г» ПДР щодо відсутності у транспортному засобі БАЗ А079 Еталон, яким керував позивач, пристроїв для приведення у дію аварійних виходів однозначно наявне. Про це зазначає і сам позивач при спілкуванні з працівником поліції, також це зафіксовано у відеозаписі.
Із копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу серії ІВ №237926 від 13.05.2026 року, на який посилається позивач відомо, що транспортний засіб МЗ, БАЗ А079 ЕТАЛОН, номерний знак НОМЕР_1 після технічного контролю визнано технічно справним (а. с. 7). Однак слід зазначити, що вказаний протокол перевірки не висвітлює факту наявності у зазначеному транспортному засобі пристроїв для приведення в дію аварійних виходів; крім того він складений 13.05.2026 року, а факт правопорушення мав місце 20.08.2026 року.
При перегляді відеозапису чітко встановлено, що порушення п. 31.4.7«Г» ПДР України, по факту якого працівниками складено протокол працівником поліції, мало місце, позивачем цей факт не заперечувався, скарг та зауважень він не висловлює; у постанові, яку було надано йому на підпис, ні скарг, ні зауважень ОСОБА_1 не висвітлює. Тому позивачем не доведено належними і допустимими доказами ті обставини, на які він посилається в адміністративному позові, а наведений відеозапис навпаки чітко засвідчує, що позивач не оспорював підстави зупинки транспортного засобу, не висловлював зауважень щодо кваліфікації правопорушення, не надавав документів, які б вплинути на зміну кваліфікації його дії; не зазначав, що транспортний засіб використовується ним для надання послуг з перевезення пасажирів; при перегляді відео чітко видно, що пасажирів у салоні транспортного засобу не було. Крім того позивач не зазначав, що він здійснює рейс з перевезення пасажирів; також таких доказів ним до позову не додано. Окрім цього відсутні підстави стверджувати про порушення процесуальних прав позивача та порядку розгляду справи, що підтверджують дані відеозапису. Позивачу були роз`яснені права працівником поліції, поведінка якого при спілкуванні з позивачем була коректна та відповідала вимогам закону. На противагу позивачу, стороною відповідача наданим до справи відеозаписом, підтверджено обґрунтованість винесеної працівником поліції постанови. 
Згідно із сталою практикою ЄСПЛ (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року) Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Тому із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено штраф у розмірі 340грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення п. 31.4.7«Г» Правил Дорожнього Руху, є законною та скасуванню не підлягає. За законною вимогою до Змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення на виконання ст. 283 КУпАП поліцейський інспектор чітко і вірно зазначив нормативний акт, що передбачає відповідальність за вчинений особою адміністративний проступок.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії поліцейського під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідають вимогам ст. 245, 280, 283 КУпАП, відтак є законними. Оскаржувана постанова поліцейським прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому в адміністративному позові суд відмовляє повністю.
Керуючись ст. 6, 9, 10, 195, 242-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, - про скасування постанови серії ЕНА №7749051 від 20.08.2026 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340грн. за порушення п. 31.4.7«Г» Правил Дорожнього Руху.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя