Справа №551/741/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2026 р. селище Шишаки Полтавської області

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Вергун Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

у с т а н о в и в:

29 червня 2026 ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 травня 2025 року ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 уклали Договір про надання споживчого кредиту «NewShort» № 2288880 (далі Договір № 2288880 від 08 травня 2025 року), відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу грошові кошти у сумі 1000 грн., а відповідач зобов`язувався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
05 травня 2025 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали договір № 5513322 про надання останньому кредиту на 2000 грн. 
В свою чергу відповідач не виконав у повній мірі свої зобов`язання, грошові кошти повністю не повернув, проценти за користування коштами не сплатив.
26 листопада 2025 року згідно з умовами договору факторингу № 26-11/25, ТОВ «Селфі Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором № 2288880 від 08 травня 2025 року на користь позивача -ТОВ «Факторинг Партнерс». 
Відповідно до договору факторингу сума боргу відповідача перед новим кредитором - позивачем, становить 6600 грн. 00 коп., із якої: заборгованість за тілом кредиту – 1000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 2020 грн.00 коп., заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості – 1580 грн. 00 коп., заборгованість за пенею/штрафами – 2000 грн. 00 коп.
28 листопада 2025 року згідно з умовами договору факторингу № 28-11/25-Л, ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за кредитним договором № 5513322 від 05 травня 2025 року на користь позивача -ТОВ «Факторинг Партнерс». 
Відповідно до договору факторингу сума боргу відповідача перед новим кредитором - позивачем, становить 9840 грн. 00 коп., із якої: заборгованість за тілом кредиту – 2000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 3952 грн.00 коп., заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості – 2888 грн. 00 коп., заборгованість за пенею/штрафами – 1000 грн. 00 коп.
За таких обставин, покликаючись на положення Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі – 13 440 грн. 00 коп., понесені судові витрати у виді судового збору у розмірі 2 662 грн. 40 коп., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. 00 коп.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру № 2954087 від 30 червня 2026 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.135).

Ухвалою суду від 30 червня 2026 року позовну заяву ТОВ « Факторинг Партнерс » до ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, до відому яких доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 10 год. 40 хв. 29 липня 2026 року (а.с. 136 ). 

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов не подав ( а.с. 139 ). 
Суд враховує правові висновки, викладені у постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17) про те, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема «адресат відсутній за вказаною адресою» 
Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 08 травня 2025 року ТОВ « Селфі Кредит » та ОСОБА_1 уклали Договір про надання споживчого кредиту « NewShort » № 2288880, шляхом підписання електронним підписом відповідача ( вчиненим одноразовим ідентифікатором С457 ).
Відповідно до умов договору ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу грошові кошти у сумі 1000,00 грн., а відповідач зобов`язувався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредиту становить 360 днів. Стандартна процентна ставка 1 % в день (а.с. 14-20 )
Окрім цього, відповідач підписав одноразовим ідентифікатором (С457): Додаток №1; Додаток №2; Паспорт споживчого кредиту (а.с. 21-25 ).

Перерахування коштів на рахунок відповідача підтверджено Довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20251127-596 від 27 листопада 2025 року (а.с.32 ).

05 травня 2025 року ТОВ « Лінеура Україна » та ОСОБА_1 уклали Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5513322, шляхом підписання електронним підписом відповідача ( вчиненим одноразовим ідентифікатором 37787 ).
Відповідно до умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу грошові кошти у сумі 2000,00 грн., а відповідач зобов`язувався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредиту становить 360 днів. Стандартна процентна ставка 0,95% в день (а.с. 33- 46)

Перерахування коштів на рахунок відповідача підтверджено Довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20251201-1579 від 01 грудня 2025 року (а.с.112 ).

Відповідно до ч. 4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі
Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
За частинами 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.

26 листопада 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений Договір факторингу № 26-11/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язалося відступити ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Селфі Кредит» за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 54-57 ).

Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 26 листопада 2025 року ТОВ «Селфі Кредит» передало, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло Реєстр боржників, зокрема, щодо наявної у відповідача заборгованості (а.с. 63-65 ).

28 листопада 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений Договір факторингу № 28-11/25-Л, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося відступити ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура Україна» за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 70-73 ).

Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 28 листопада 2025 року ТОВ «Лінеура Україна» передало, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло Реєстр боржників, зокрема, щодо наявної у відповідача заборгованості (а.с. 81-85 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Статтею 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Виходячи з оплатного характеру кредитних договорів, суд дійшов висновку, що умови кредитного договору про сплату відсотків за користування кредитом є справедливими, не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки пункти договорів про розміри кредиту та відсоткової ставки, погоджено за домовленістю сторін.

Суд приймає розрахунок заборгованості, наданий стороною позивача, вважає його таким, що підтверджує суми, які підлягають стягненню у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань. 

Також суд дійшов висновку про надання позивачем достатніх та достовірних доказів про набуття ним права вимоги до відповідача за Договором № 22888800 від 08 травня 2025 року та Договором 5513322 від 05 травня 2025 року. 

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ « Факторинг Партнерс» підлягає стягненню заборгованість за договорами позики № 22888800 від 08 травня 2025 року в розмірі 4600 грн. 00 коп., із якої: заборгованість за тілом кредиту – 1000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 2020 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості – 1580 грн. 00 коп. та № 5513322 від 05 травня 2025 року в розмірі 8840 грн. 00 коп., із якої: заборгованість за тілом кредиту – 2000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 3952 грн.00 коп., заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості – 2888 грн. 00 коп., а у загальному розмірі підлягає стягненню 13 440 грн. 00 коп.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662 грн. 40 коп. ( а.с. 1 ). 

Щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката у розмірі 9 000 грн. 00 коп., то суд встановив наступне.

На підтвердження понесених витрат представник позивача надав суду копію договору про надання правничої допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року (а.с.96-98), заявка на надання юридичної допомоги № 1750 від 01 травня 2026 року (а.с.104), витяг з акту № 36 про надання юридичної допомоги від 29 травня 2026 року (а.с.105).

Верховний Суд у постанові від 03 лютого 2021 року (справа № 554/2586/16-ц) констатує, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (ВП ВС у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Суд вважає, що склад та розмір витрат на правову допомогу є обґрунтованим та підтвердженим у розмірі 9 000 грн. 00 коп., відповідають критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, ціною позову, значенням справи для сторони.

Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило; суд, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова ОП КГС ВС від 03.0.2019 у справі № 922/445/19).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, - задовольнити. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 22888800 від 08 травня 2025 року та договором 5513322 від 05 травня 2025 року у загальному розмірі 13 440 грн. 00 коп. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Факторинг Партнерс » судові витрати у справі, що пов`язані з витратами по сплаті судового збору у розмірі 2 662 грн. 40 коп. і витратами на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. 00 коп. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ, 03150;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 29 липня 2026 року.

Головуючий суддя: