РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року | справа № 580/4759/26
| м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди ОСОБА_1 , передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 05.12.2025 по 16.02.2026, з урахуванням фактично виплачених сум.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 05.12.2025 по 16.02.2026, з урахуванням фактично виплачених сум.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач за період перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою з 05.12.2025 по 16.02.2026 протиправно не здійснив нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 грн на місяць.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що безперервне лікування бойового травмування, яке було отримано позивачем 15.05.2022, закінчилося 30.05.2022. Після завершення лікування, позивача не було спрямовано до іншого лікувального закладу та він повернувся до військової частини, приступив до виконання службових обов`язків. Згідно довідок ВЛК від 22.12.2025 №2025-1222-1509-5110-0, від 19.01.2026 №2026-0119-1051-1576-7 та від 16.02.2026 №2026-0216-1123-3784-0 захворювання пов`язане з проходженням військової служби, однак воно не пов`язане із захистом Батьківщини та не є тяжким, тому відповідач вважає, що у позивача відсутнє право на отримання додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000 гривень за період лікування з 05.12.2025 по 16.02.2026.
Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.
Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач у спірному періоді проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно довідки про обставини травми від 02.09.2022, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 , позивач 15.05.2022 безпосередньо виконуючи бойове завдання із захисту суверенітету та територіальної цілісності України в районі н.п. Новомихайлівка Донецької області, та отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення мяких тканин ділянки лівого колінного суглоба внаслідок артилерійського обстрілу позицій підрозділу з боку збройних сил рф.
У листопаді 2025 року, ОСОБА_1 виконав МРТ лівого колінного суглоба, після чого скерований на стаціонарне лікування у КНП «МКЛ№4» ДМР, звідки переведений у ВЛ «Лікарня Святого Луки», де проведено артроскопію лівого колінного суглоба. 08.12.2025 року переведений у військову частину НОМЕР_2 для подальшого лікування та реабілітації.
Згідно довідки ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 22.12.2025 №2025-1222-1509-5110-0 стан солдата ОСОБА_1 після оперативного лікування (05.12.2025) артроскопія лівого колінного суглоба, парціальна резекція тіла та заднього рогу медіального меніска, резекція гіпертрофофаних тіл Гоффа, резекція гіпертрофованої медіопателярної складки, дебримент з приводу застарілого розриву медіального меніска лівого колінного суглоба, гіпертрофії жирових тіл Гоффа та медіопателярної складки лівого колінного суглоба внаслідок застарілого пошкодження (15.05.2022) з тимчасовим порушенням функції лівої нижньої кінцівки. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.
Також згідно довідки ВЛК КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» від 19.01.2026 №2026-0119-1051-1576-7 стан солдата ОСОБА_1 після оперативного лікування (05.12.2025) артроскопія лівого колінного суглоба, парціальна резекція тіла та заднього рогу медіального меніска, резекція гіпертрофофаних тіл Гоффа, резекція гіпертрофованої медіопателярної складки, дебримент з приводу застарілого розриву медіального меніска лівого колінного суглоба, внаслідок застарілого пошкодження (15.05.2022). Тимчасове порушенням функції лівої нижньої кінцівки. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.
Згідно довідки ВЛК КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» від 16.02.2026 № 2026-0216-1123-3784-0 стан солдата ОСОБА_1 після оперативного лікування (05.12.2025) артроскопія лівого колінного суглоба, парціальна резекція тіла та заднього рогу медіального меніска, резекція гіпертрофофаних тіл Гоффа, резекція гіпертрофованої медіопателярної складки, дебримент з приводу застарілого розриву медіального меніска. Помірне порушення фенкції суглобу. Пупкова грижа. Хронічна вертеброгенна радикулопатія на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу поперекового відділу хребта. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби.
У зв`язку з невиплатою відповідачем додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 грн за час лікування та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає, що згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII військовослужбовці - особи, які проходять військову службу. Звання солдат відноситься до рядового складу посад військовослужбовців (ст. 5 Закону 2232-XII).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни до вказаної вище постанови КМУ №168, згідно яких до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» - ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії – включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.
Із матеріалів справи судом встановлено, що згідно довідок ВЛК від 22.12.2025 №2025-1222-1509-5110-0, від 19.01.2026 №2026-0119-1051-1576-7 та від 16.02.2026 №2026-0216-1123-3784-0 позивач перебував у відпустках для лікування саме із захворювання, пов`язаним з проходженням військової служби, однак воно не пов`язане із захистом Батьківщини та не є тяжким, тому відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 та Порядку №260.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки під час розгляду справи не встановлено правових та фактичних підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168, Порядку №260 за період стаціонарного лікування з 08.05.2024 по 06.07.2024, отже оскаржувані у цій справі дії Військової частини НОМЕР_3 щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу додаткової винагороди є правомірними та такими, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог належить відмовити.
За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, а судові витрати – не підлягають розподілу.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Керуючись статтями 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя | Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ