Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/748/26
Провадження № 2/542/591/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю:
секретаря судового засідання – Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (надалі також – позивач, ТОВ «ФК «Сіті Колект») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики № 72923268 від 23 листопада 2022 року у розмірі 38000 грн 00 коп. 
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 (надалі також – відповідач ОСОБА_1 ) (а.с. 62), позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 63).
Ухвалою суду від 22 липня 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог ТОВ «ФК «Сіті Колект» посилалось на те, що 23 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальність «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі також – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 72923268.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», що був надісланий на номер її мобільного телефону.
Відповідно до умов договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу грошові кошти в сумі 9500 грн 00 коп., шляхом перерахування на банківську картку відповідача, факт отримання коштів позичальником підтверджується довідкою фінансової компанії - еквайєра та платіжною інструкцією.
В подальшому, 03 квітня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» (надалі також – ТОВ «Сіроко Фінанс») укладено договір факторингу № 033-030423, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з реєстру прав вимог №11/04/23 до договору факторингу № 033-030423 від 03 квітня 2023 року.
17 грудня 2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено договір факторингу № 17/12/25-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло право грошової вимоги до  ОСОБА_1 , що підтверджується реєстром боржників та актом приймання-передачі.
Тобто, ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 38000 грн 00 коп. із яких: 9500 грн 00 коп. – основна сума (тіло кредиту, фактично отримане на карту), 7125 грн 00 коп. – проценти за користування кредитом та 21375 грн 00 коп. – комісія.
Вказано, що позивачем на мобільний номер відповідача було направлено повідомлення про відступлення боргу до ТОВ «ФК «Сіті Колект», проте борг не погашено жодному із кредиторів.
На даний час, відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.
24 червня 2026 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив вважати правильним розподіл заборгованості за договором позики № 72923268 у такій структурі: 9500 грн 00 коп. — основна сума боргу (тіло позики), 28500 грн 00 коп. — проценти за користування позикою, разом — 38 000 грн 00 коп., а також, що зазначена раніше у тексті позовної заяви сума «комісії» була вказана помилково, оскільки кредитним договором, розрахунком заборгованості та реєстром прав вимоги така складова заборгованості окремо не передбачена, а відповідна сума за своєю правовою природою є частиною процентів за користування позикою, а тому загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, не змінюється та становить 38 000 грн 00 коп (а.с. 76-86).
Відповідно до інформації Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказано, що 03 квітня 2025 року вона змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с. 62).
Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із судовою повісткою направлялися на зареєстровану адресу відповідача та були отримані останньою 29 квітня 2026 року (а.с. 67).
Своєю ухвалою від 21 квітня 2026 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Правом подати відзив на позов відповідач не скористалась.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 74). У позовній заяві позивач просив здійснювати розгляд справи без участі його представника та не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 6).
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила.
Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 22 липня 2026 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідача, - отримана останньою 03 червня 2026 року (а.с. 75).
Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
22 липня 2026 року від  ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просила справу розглядати без її участі. При вирішенні справи покладалась на розсуд суду. (а.с. 87).
За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 23 листопада 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72923268 (надалі також – договір) (а.с. 7 – зі звороту – 10).
Відповідно до пункту 1 вказаного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі – «строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Поняття грошових зобов`язань, які використовуються у договорі:
Згідно з пунктом 2 умов договору, сума позики складає: 9500 грн 00 коп., строк позики: 30 днів, процентна ставка (базова/день) фіксована: 2,5%. Дата надання позики: 23 листопада 2022 року. Дата повернення позики (останній день): 23 грудня 2022 року. Знижена процентна ставка/день: 2,5%. Процентна ставка за понадстрокове користування Позикою: 2,70%. Пеня/день: 2,70%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 90465,53%.
Відповідно до пункту 4 договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
Згідно з підпунктом 5.3. пункту 5 договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents- license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі.
Пунктом 12 передбачено, що договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72923268 від 23 листопада 2022 року містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором (а.с. 8-зі звороту-9).
03 квітня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс»укладено договір факторингу № 033-030423, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до пункту 1.2. договору факторингу наступне відступлення фактором права вимоги за цим договором до третіх осіб допускається.
Згідно з витягом від 11 квітня 2023 року з реєстру прав вимог № 11/04/23, що відступаються клієнтом факторові відповідно до договору факторингу № 033-030423 від 03 квітня 2023 року ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 38000 грн 00 коп., з них: сума заборгованості за тілом – 9500 грн 00 коп., сума заборгованості по процентам за користування – 28500 грн 00 коп. (а.с. 26-зі звороту). 
Згідно з платіжними інструкціями кредитового переказу коштів № 1278 від 06 червня 2024 року, № 1279 від 06 червня 2024 року, ТОВ «Сіроко Фінанс»здійснило оплату ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до договору факторингу №033-030423 від 03.04.2023 (а.с. 27).
17 грудня 2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено договір факторингу № 17/12/25-01 (а.с. 28-32).
Згідно з пунктом 2.1. договору факторингу визначено, що клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та надає за плату клієнту фінансування (ціну договору) за відступлення прав вимоги у порядку та у строки встановлені цим договором.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу, який є додатком 1 до договору факторингу № 17/12/25-01 від 17 грудня 2025 року, ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 38000 грн 00 коп., з них: сума заборгованості за тілом – 9500 грн 00 коп., сума заборгованості по процентам за користування – 28500 грн 00 коп. (а.с. 37-зі звороту). 
Згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 14 від 17 грудня 2025 року,ТОВ «ФК «Сіті Колект» здійснило оплату ТОВ «Сіроко Фінанс» відповідно до договору факторингу № 033-030423 від 03.04.2023 (а.с. 38).
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості 72923268, сформованого станом на 20 січня 2026 року, за період із 23 листопада 2022 року по 23 березня 2023 року, розмір заборгованості ОСОБА_1 складає у загальному розмірі 38000 грн 00 коп. (а.с. 12-14).
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72923268 від 23 листопада 2022 року за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 38000 грн 00 коп., із них: 9500 грн 00 коп. – основна сума боргу, – 28500 грн 00 коп. – проценти за користування позикою.
Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки щодо правозастосування
Судом встановлено, що 23 листопада 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72923268, відповідно до якого відповідач повинна була отримати кредит в сумі 9500 грн 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою відсотків, до 23 грудня 2022 року.
03 квітня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс»укладено договір факторингу № 033-030423, а в подальшому 17 грудня 2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Сіті Колект» за плату належні йому права вимоги відповідно до договору факторингу № 17/12/25-01 (а.с. 28-32).
Поряд із цим, суд зазначає, що на підтвердження факту перерахування відповідачу та отримання останньою кредитних коштів за зазначеним кредитним договором, позивачем жодного первинного документа до суду не надано.
У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21).
З клопотанням про витребування таких доказів від банківських установ позивач до суду не звертався.
Посилаючись у позові на те, що факт отримання коштів позичальником підтверджується довідкою фінансової компанії - еквайєра та платіжною інструкцією, вказаних документів позивач суду не надав.
В матеріалах справи наявний документ під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », номер договору 72923268, 7. Копія платіжної інструкції – Документ поки відсутній (а.с. 15).
Отже, платіжної інструкції до суду не надано, про що свідчить «Релізний пакет документів v 1.0» (а.с. 15).
З огляду на викладене, сам по собі розрахунок заборгованості первинного кредитора не може бути належним та достатнім доказом перерахування відповідачу кредитних коштів.
Отже, за відсутності доказів отримання кредитних коштів позичальником, підстав для стягнення заборгованості за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72923268 від 23 листопада 2022 року в загальному розмірі 38000 грн 70 коп. у суду немає.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Таким чином, у стягненні заборгованості за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72923268 від 23 листопада 2022 року необхідно відмовити.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, підстави для вирішення питання щодо розподілу судового збору відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 280-281 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – відмовити у повному обсязі.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект», код ЄДРПОУ 43950742, проспект Соборності, буд. 30-А, приміщення (офіс) 321, м. Київ;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва