Справа № 163/519/26
Провадження № 3/163/474/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року       місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.
з участю представника Волинської митниці Федчишиної С.Ф.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0113/UA205000/2026 про притягнення до відповідальності за ст.485 МК України 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ТОПТРЕЙД ЗАХІД» (код ЄДРПОУ 44283488), РНОКПП НОМЕР_1 ,  

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , як директор ТОВ «ТОПТРЕЙД ЗАХІД» (код ЄДРПОУ 44283488), під час митного оформлення товарів «транспортні засоби…» за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№ 24UA205170023544U1 від 21.08.2024, 24UA205170023690U5 від 22.08.2024, 24UA205170023819U5 від 23.08.2024, 24UA205170024479U7 від 28.08.2024, 24UA205170025029U9 від 30.08.2024, 24UA205170028253U3 від 18.10.2024, 24UA205170030436U9 від 19.11.2024 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 438 800,75 грн шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ PL/MF/AT 0600202 від 15.08.2024, PL/MF/AT 0600214 від 19.08.2024, PL/MF/AT 0600217 від 22.08.2024, PL/MF/AT 0600223 від 26.08.2024, PL/MF/AT 0600232 від 28.08.2024, PL/MF/AT 0600235 від 17.10.2024, PL/MF/AT 0600238 від 18.11.2024, які не були видані та легалізовані зазначеною у них митницею у Лодзі Республіки Польща, та стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого у зазначених митних деклараціях типу ІМ40ДЕ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України. 

ОСОБА_1 на розгляд справи в суд не з`явився, свої права та інтереси доручила захищати адвокату ОСОБА_2 
06.07.2026 адвокат Немченко Л.А. через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за її та ОСОБА_1 відсутності, а також надіслала заперечення на протокол про порушення митних правил, у яких просила закрити провадження у справі за відсутністю події та складу порушення митних правил. Таку позицію обґрунтувала тим, що під час митного оформлення товару ОСОБА_1 діяв добросовісно на підставі наданих експортером естонською компанією "FABRILUX OU" товаросупровідних документів. До митного органу Польщі документи для отримання сертифікатів подавав продавець (експортер) товару, а не ОСОБА_1 , тому сумніву у походженні товару з ЄС останній не мав. Митний орган не навів жодного належного доказу на підтвердження того, що декларант був обізнаний про недійсність або не підтвердження сертифікатів EUR.1 на момент митного оформлення. Висновок митного органу про наявність в діях ОСОБА_1 умислу ґрунтується виключно на припущеннях. Крім цього, митний орган не провів документальної перевірки стосовно митного оформлення ввезеного в адресу ТОВ «ТОПТРЕЙД ЗАХІД» товару, не приймав рішення про коригування митної вартості, тим самим не підтвердив суми недоборів митних платежів, внаслідок чого допустив неповноту провадження у справі, що є підставою для направлення матеріалів справи для проведення додаткової перевірки. Волинська митниця не навела жодних обставин, які могли б викликати сумніви щодо походження товару, як і справжності самих сертифікатів або достовірності зазначеної у них інформації. У матеріалах справи відсутній висновок спеціаліста (експерта) про встановлення виду переміщуваного товару, який би підтверджував непреференційність товару. Крім цього, відповідь іноземного митного органу вважає недопустимим доказом, оскільки у встановленому порядку ця відповідь не легалізована, а її переклад здійснений перекладачем, повноваження якої належним чином не підтверджені. 
Представник Волинської митниці під час розгляду справи заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.485 МК України.

Дослідженням доказів по справі встановлено таке.

Факт ввезення на митну територію України в адресу ТОВ «ТОПТРЕЙД ЗАХІД» (код ЄДРПОУ 44283488) товарів «транспортні засоби» в кількості 7 штук і випуск їх у вільний обіг підтверджується доданими до протоколу копіями митних декларацій типу ІМ40ДЕ №№ 24UA205170023544U1 від 21.08.2024, 24UA205170023690U5 від 22.08.2024, 24UA205170023819U5 від 23.08.2024, 24UA205170024479U7 від 28.08.2024, 24UA205170025029U9 від 30.08.2024, 24UA205170028253U3 від 18.10.2024, 24UA205170030436U9 від 19.11.2024. 
Товари заявлені у митному режимі імпорт, їх продавцем і відправником зазначена естонська компанія "FABRILUX OU". 
Декларування товарів здійснював ОСОБА_1 , який на дату декларування товарів та складання протоколу про порушення митних правил одночасно був керівником фірми отримувача товару ТОВ «ТОПТРЕЙД ЗАХІД», що підтверджується витягом з програмного комплексу ІКС «Податковий блок». 
У графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).
Преференція заявлена на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR. №№ PL/MF/AT 0600202 від 15.08.2024, PL/MF/AT 0600214 від 19.08.2024, PL/MF/AT 0600217 від 22.08.2024, PL/MF/AT 0600223 від 26.08.2024, PL/MF/AT 0600232 від 28.08.2024, PL/MF/AT 0600235 від 17.10.2024, PL/MF/AT 0600238 від 18.11.2024, у яких органом їх видачі зазначено митницю у Лодзі Республіки Польща.
На вчинений Держмитслужбою запит Регіональна податкова адміністрація у м.Лодзь Республіки Польща листом від 22.08.2025 № 1001-IОС.4331.103.2025.5.SZ повідомило, що процедура верифікації запитуваних українською стороною сертифікатів з перевезення EUR.1 в кількості 117 штук, в тому числі вище вказаних 7-ми сертифікатів, завершилась з негативним результатом. Зазначені сертифікати не були легалізовані в Лодзькому управлінні митного та податкового контролю. Сертифікати не були видані цим органом. Компанія, зазначена в документах, відсутня в базі даних контрагентів. 
З огляду на таку інформацію начальник УК та АМП Волинської митниці у доповідній записці № 15/15-03/488 від 13.01.2026 констатувала, що указані сертифікати з перевезення товару EUR.1 не відповідають вимогам ст.16 Доповнення І «Визначення поняття походження товарів і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження. 
Службовою запискою начальника УК та АМП від 25.02.2026 № 15/15-01/2388 з приєднаними довідками-розрахунками визначено суми митних платежів, що підлягають доплаті до Державного бюджету за вище вказаними митними деклараціями типу ІМ40ДЕ, розмір яких у своєму загальному підсумку становить 438 800,75 грн, у тому числі: ввізне мито – 365 667,29 грн, ПДВ – 73 133,46 грн.

Згідно із ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.
Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Стаття 485 МК України встановлює відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Відповідно до ч.2 ст.36 МК України країною походження товару вважається країна, в якій:
1) товар був повністю отриманий;
2) товар був підданий останнім економічно обґрунтованим виробничим та технологічним операціям з переробки, що призвели до виробництва нового товару або є важливою стадією виробництва, за умови виконання в цій країні критеріїв достатньої переробки, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із ч.4 ст.4 МК України під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон, територія чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару (ч.1 ст.41 МК України). 
Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч.3 ст.41 МК України).
Відповідно до ч.1 ст.43 МК України перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, зазначених у статті 41 цього Кодексу, здійснюється відповідно до цієї статті після завершення митного оформлення.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Частиною 1 статті 281 МК України встановлено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори. 
За змістом ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Частина 8 статті 257 МК України передбачає, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару.
Відповідно до ч.1 ст.16 Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі – Угода про асоціацію), товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Отже, підставою для застосування спеціального преференційного митного режиму у відповідності до Угоди про асоціацію є, зокрема, сертифікат з перевезення товару EUR.1.
При цьому, експертне дослідження, яке б підтверджувало походження товару з країн Європейського Союзу, правового значення для застосування указаного преференційного режиму не має, оскільки у відповідності до вищенаведених норм МК України та Угоди про асоціацію підставою для застосування такої преференції є документ, у даному випадку, сертифікат з перевезення товару EUR.1.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 року (зі змінами внесеними згідно з Постановою ВСУ № 8 від 30.05.2008 року) «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.
Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.
За змістом ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
У Протоколі І Угода про асоціацію наведений зразок Сертифіката з перевезення товару, у якому: в пункті 11 зазначається «митний дозвіл» із наведенням митного підрозділу, країни або території видачі, що завіряється підписом уповноваженої посадової особи та засвідчується відтиском печатки; пункт 12 передбачає «декларацію від експортера», у якій особа, яка звернулась за видачею сертифіката заявляє, що описане в сертифікаті майно відповідає умовам, необхідним для його видачі, та таке запевнення засвідчує власноручним підписом. 

У цій справі у сертифікатах з перевезення EUR.1 в пункті 11 митним органом, який їх видав, указано митницю у Лодзі Республіки Польща та проставлено відтиск печатки цього митного органу. 
Проте, Регіональна податкова адміністрація у м.Лодзь Республіки Польща листом від 22.08.2025 № 1001-IОС.4331.103.2025.5.SZ спростувала видачу указаних сертифікатів. 
За змістом п.8 ст.336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів, зокрема, шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів (організацій) іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.
Відповідь митних органів Республіки Польща у цій справі здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений і виданий службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі в розумінні п.8 ст.336, п.5 ч.1 ст.352 МК України та у взаємозв`язку із положеннями ст.495 МК України, і цей доказ нічим не спростований. 
Наведена у відповіді уповноваженого польського митного органу інформація є конкретною та однозначною, підтверджує юридично значимі факти та будь-яких посилань не необхідність проведення додаткових перевірочних заходів на підтвердження існування цих фактів не містить.
Переклад цієї відповіді на українську мову здійснено перекладачем ОСОБА_3 , компетенцію якої на здійснення перекладу підтверджено приєднаною до матеріалів справи копією сертифіката.
Неправильності здійсненого перекладу сторона захисту не довела, власного перекладу відповіді польського митного органу, який би ставив під сумнів наявний у справі переклад документу, суду не надала.
Статтею 503 МК України передбачено, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Перекладач зобов`язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.
Отже, нотаріально посвідченого перекладу відповіді іноземного митного органу в рамках здійсненого провадження справи митним органом закон не вимагає. 
Крім цього, жодною нормою Митного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами України не передбачено необхідності легалізації та проставленні апостилю на отриманій від компетентних іноземних органів в порядку ст.43, п.8 ст.336, п.5 ч.1 ст.352 МК України інформації. 
Відповідь уповноваженого митного органу Республіки Польща є належним та допустимим доказом, який жодним чином не спростований та обґрунтованому сумніву не піддається. 

Таким чином, досліджені у справі докази у своїй сукупності достатньо підтверджують той факт, що переміщення в адресу ТОВ «ТОПТРЕЙД ЗАХІД» і випуск у вільний обіг товарів за аналізованими по справі митними деклараціями типу ІМ40ДЕ відбулося з використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1, видача яких за результатами проведеної перевірки компетентним органом Республіки Польща підтверджена не була, що свідчить про безпідставність заявлення в митних деклараціях преференції за кодом 410 і, як наслідок, неправомірного звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України. 

Для притягнення до відповідальності за ст.485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи спеціальної мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.
Висловлена захисником позиція щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення по своїй суті зводиться до непричетності останньої як директора ТОВ «ТОПТРЕЙД ЗАХІД» до виявленого правопорушення та фактичного перекладання усієї відповідальності на експортера товару. 
З досліджених по справі доказів і встановлених на їх підставі фактичних обставин наявні підстави вважати, що заінтересованою стороною з економічної точки зору у здійсненні поставки товару із використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1 є саме очолюване ОСОБА_1 товариство ТОВ «ТОПТРЕЙД ЗАХІД». 
Про такий висновок також свідчить значний розмір недоплачених до Державного бюджету України митних платежів, які сплачуються саме покупцем товару, у даному випадку ТОВ «ТОПТРЕЙД ЗАХІД».
Жодної економічної чи іншої вигоди у використані указаних сертифікатів для продавця товару естонської компанії "FABRILUX OU" по справі не вбачається і захисником не наведено. 
Від дня складання протоколу про порушення митних правил та по дату розгляду справи в суді жодних претензій продавцю товару з приводу не підтвердження компетентним іноземним органом сертифікатів з перевезення товару EUR.1 ОСОБА_1 не пред`являв, жодних заходів для цього не вчиняв, хоча для цього мав реальну можливість та більш як достатньо часу. 
Будь-якого логічного та розумного пояснення невжиття жодних заходів на доведення своєї непричетності до викладених в протоколі про порушення митних правил обставин, які призвели до безпідставного заявлення преференційного режиму при розмитнення товару, ОСОБА_1 та її захисник ні митному органу, ні суду не надали. 
Така пасивна поведінка не притаманна добросовісному контрагенту у договірних комерційних правовідносинах, у тому числі й з огляду на обсяг і характер адміністративної відповідальності за таке діяння, а інколи кримінальної. 
Зазначене у своїй сукупності та взаємозв`язку дає підстави для висновку про умисність дій ОСОБА_1 , спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1, автентичність та видача яких не підтверджена.
Посилання захисника на відсутність підстав для перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1, перелік яких визначений Порядком направлення до Держмитслужби запитів митниць щодо проведення перевірки документів про походження товару, затвердженим наказом Держмитслужби №253 від 13.07.2020, суд відхиляє, оскільки остаточне визначення наявності підстав для направлення запитів до компетентних іноземних органів щодо перевірки документів про походження товару належить до дискреційних повноважень Держмитслужби, про що свідчить пункт 5 розділу ІІІ указаного Порядку, зміст якого зводиться до того, що за відсутності обґрунтованих підстав для проведення такої перевірки запит структурного підрозділу митниці повертається Держмитслужбою до цього митного органу для доопрацювання. 
На підтвердження суми недоборів до Державного бюджету митних платежів за аналізованими митними деклараціями типу ІМ40ДЕ до матеріалів справи приєднано службову записки начальника УК та АМП Волинської митниці №15/15-01/2388 від 25.02.2026 з довідками-розрахунками за кожною окремо митною декларацією, у яких наведено детальну інформацію про розрахунок сплачених митних платежів та які підлягали сплаті без врахування преференції із зазначенням їх складових (ввізне мито, акциз, ПДВ) та ставок при їх обрахунку, виходячи з коду товару згідно з УКТЗЕД, вартості товару, об`єму двигуна тощо. 
Аналізом цих довідок-розрахунків встановлено їх відповідність митним деклараціям щодо вихідних даних, необхідних для розрахунку ввізного мита, акцизу, ПДВ, а також вимогам митного та податкового законодавства України.
Математичний розрахунок зазначених митних платежів не потребує спеціальних знань та є доступним і можливим не лише для посадових осіб митного органу, а й для фізичних осіб, у даному випадку для ОСОБА_1 , який власне здійснював декларування товару та самостійно робив розрахунок митних платежів.
Проте, контррозрахунку, який би спростовував суму визначених посадовою особою Волинської митниці недоплачених митних платежів або свідчив про її неправильність, суду не надано. 
З огляду на викладене суд не вбачає неповноти провадження в справі митним органом та вважає, що висловлені стороною захисту доводи є безпідставним і нічим не підтверджені, а така обрана захисна позиція є не інакше як намагання створити штучні підстави для уникнення винної особи від відповідальності за вчинене правопорушення. 

Таким чином, оцінивши дослідженні по справі докази у їх сукупному та логічному взаємозв`язку, а також норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про повну доведеність поза будь-яким розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 як керівника ТОВ «ТОПТРЕЙД ЗАХІД» у вчиненні передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил.

При визначенні обсягу відповідальності суд зважує на конкретні обставини справи, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, та вважає необхідним застосувати до порушника стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 438 800 (чотириста тридцять вісім тисяч вісімсот) гривень 75 копійок. 
Штраф у розмірі 438 800 (чотириста тридцять вісім тисяч вісімсот) гривень 75 копійок підлягає стягненню на рахунок UA758999980313010106005003500 в Казначействі України (ЕАП) (ЄДРПОУ 38009371, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA958999980313161206000003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області        О.С. Павлусь