ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 916/4487/23(766/11119/21) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О. В. - головуючий, Огороднік К. М., Погребняк В. Я., 

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2026
та рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025
у справі за позовом ОСОБА_1 
до 1) Білозерської селищної ради
2) Комунального підприємства Агрофірма радгосп "Білозерський"
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача арбітражного керуючого Комунального підприємства Агрофірма радгосп "Білозерський" Глуховського Олексія Юрійовича
про скасування розпоряджень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку

Учасники справи: 
ОСОБА_2 : Пацалова Т. В.;
Білозерська селищна рада: не з`явився;
КП Агрофірма радгосп "Білозерський": Довгополов О. В.;
Арбітражний керуючий Глуховський О. Ю.: особисто;

ВСТАНОВИВ:
1. Стислий зміст заявлених вимог
1.1. У липні 2021 ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Білозерської селищної ради та Комунального підприємства (далі - КП) Агрофірма радгосп "Білозерський", у якому (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог та зміну підстав позову) просив суд:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Білозерської селищної ради від 09.06.2021 №196К "Про припинення повноважень" та №197К "Про розірвання контракту з керівником комунального підприємства та звільнення";
- поновити позивача на посаді керівника КП Агрофірма радгосп "Білозерський" з 09.06.2021;
- стягнути з КП Агрофірма радгосп "Білозерський" на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на дату винесення судового рішення та недоотриманої заробітної плати;
- допустити до негайного виконання судове рішення в частині поновлення
ОСОБА_1 на роботі керівника КП "Агрофірма радгосп "Білозерський" з 09.06.2021 та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць;
- стягнути з КП Агрофірма радгосп "Білозерський" на користь позивача суму недоотриманої заробітної плати за недопрацьований термін у розмірі 7740000 грн.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення про припинення повноважень позивача, як керівника КП Агрофірма радгосп "Білозерський" є незаконним, прийняті неуповноваженими на вчинення таких дій особами. Крім того, з позивачем не проведено остаточного розрахунку та не видано трудову книжку.
1.3. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.05.2025 цивільну справу № 766/11119/21 передано до Господарського суду Одеської області для розгляду в межах справи про банкрутство №916/4487/23.

2. Стислий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.10.2025, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2026, в позові відмовлено.
2.2. За висновком судів, позивачем не доведено порушення вимог законодавства при постановленні оспорюваних ним розпоряджень та відсутність повноважень у особи, яка ці розпорядження підписала, тому підстави для скасування розпоряджень і поновлення позивача на посаді відсутні. Решта позовних вимог також залишені без задоволення як такі, що не знайшли свого документального підтвердження. 

3. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
3.1. Рішенням 13 сесії восьмого скликання Білозерської селищної ради Херсонського району Херсонської області №137 від 07.04.2021 "Про недовіру селищному голові та дострокове припинення повноважень" висловлено недовіру та достроково припинено повноваження голови Білозерської селищної ради ОСОБА_3 . Секретарю Білозерської селищної ради ОСОБА_4 у термін, визначений частиною третьою статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", доручено звернутися до Верховної ради України з клопотанням щодо призначення позачергових виборів Білозерського селищного голови. Рішення підписано секретарем ради - ОСОБА_4 .
3.2. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Білозерської селищної ради №303516107053 від 17.06.2021: дата запису в ЄДР - 17.06.2021; прізвище, ім`я та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи - зазначено ОСОБА_4 . 
3.3. Згідно з рішенням 15 сесії восьмого скликання Білозерської селищної ради Херсонського району Херсонської області №169 від 04.06.2021, підписаного секретарем ради - Оленою Козачек, затверджено Статут КП Агрофірма радгосп "Білозерський" в новій редакції, що додається до рішення.
3.4. Розпорядженням Білозерської селищної ради Херсонського район Херсонської області №195-к від 09.06.2021 "Про закінчення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою" керуючись статтею 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 №950, відповідно до подання комісії з проведення службового розслідування від 08.06.2021: 
1) закінчено службове розслідування стосовно директора КП Агрофірма радгосп "Білозерський" ОСОБА_1 щодо можливого неналежного виконання ним службових обов`язків, перевищення повноважень керівника комунального підприємства при укладенні та виконанні комунальним підприємством господарських договорів, що могло привести до заподіяння завданої шкоди Білозерській територіальній громаді. 
2) у зв`язку із закінченням службового розслідування стосовно директора КП "Агрофірма радгосп "Білозерський" ОСОБА_1 , припинено покладені на начальника служби безпеки комунального підприємства ОСОБА_5 повноваження виконуючого обов`язки директора комунального підприємства, у зв`язку з чим позбавлено ОСОБА_5 права підпису договорів, контрактів, угод, інших організаційно-господарських та фінансових документів з 09.06.2021.
3.5. Відповідно до розпорядження селищного голови Білозерської селищної ради Херсонського району Херсонської області №196к від 09.06.2021 "Про припинення повноважень," підписаного секретарем ради - ОСОБА_6 , 09.06.2021 припинено повноваження директора КП Агрофірма радгосп "Білозерський" ОСОБА_1 на підставі пункту 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України. 
3.6. Розпорядженням селищного голови Білозерської селищної ради Херсонського району Херсонської області №197к від 09.06.2021 "Про розірвання контракту з керівником комунального підприємства та звільнення", підписаного секретарем ради - ОСОБА_6 , керуючись пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, статтею 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до пунктів 5.2, 5.11, 5.12, 6.1.12 Статуту КП Агрофірма радгосп "Білозерський" у зв`язку з припиненням повноважень директора КП Агрофірма радгосп "Білозерський" ОСОБА_1 на підставі статті 41 КЗпП України відповідно до розпорядження від 09.06.2021 №196к розірвано контракт з керівником КП Агрофірма радгосп "Білозерський" від 21.10.2020 та звільнено 09.06.2021 ОСОБА_1 з посади директора вказаного підприємства. 
3.7. Згідно з довідкою КП Агрофірма радгосп "Білозерський" про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 на посаді директора за 3 місяці, а саме: за період з квітня по червень 2021 року, наданою громадянину ОСОБА_1 , останньому було нараховано 83990,35 грн, виплачено - 67612,23 грн. Довідку підписано директором КП Агрофірма радгосп "Білозерський" - ОСОБА_7 та начальником ВЗП - ОСОБА_8 .
3.8. У довідці КП Агрофірма радгосп "Білозерський", підписаній начальником відділу організації праці та заробітної плати - ОСОБА_8 та директором комунального підприємства - ОСОБА_7 , для пред`явлення за місцем вимоги зазначено, що підприємство не має заборгованості по виплаті заробітної плати перед працівником ОСОБА_1 . 
3.9. Головним спеціалістом з кадрових питань Білозерської селищної ради ОСОБА_9 , у присутності громадянина ОСОБА_10 та громадянки ОСОБА_11 , складено акт, про те, що 09.06.2021 ОСОБА_9 було повідомлено ОСОБА_5 про необхідність ознайомлення з Розпорядженням №195к. Після повідомлення ОСОБА_5 09.06.2021 прибув у приміщення Білозерської селищної ради та ознайомився з вищезазначеним Розпорядженням №195к, про що зробив відповідний розпис на розпорядженні.
3.10. Того ж дня, 09.06.2021, ОСОБА_9 (головним спеціалістом з кадрових питань Білозерської селищної ради), у присутності громадянина ОСОБА_10 та громадянки ОСОБА_11 , була зроблена велика кількість спроб повідомити директора КП Агрофірма радгосп "Білозерський" ОСОБА_1 , шляхом телефонного дзвінка про необхідність з?явитися йому до Білозерської селищної ради та ознайомитися з Розпорядженнями №195к, №196к та №197к. Жодної відповіді, на чисельні дзвінки ОСОБА_9 , від ОСОБА_1 отримано не було. Акт про відмову Білозерської селищної ради від 09.06.2021 підписано ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
3.11. Відповідно до копій поштових направлень, квитанцій, рекомендованих листів, наданих до суду, ОСОБА_1 було вручено поштові повідомлення, що засвідчує підпис особи:
- згідно з повідомленням №2 (вих№596 від 10.06.2021), надісланим КП Агрофірма радгосп "Білозерський", повідомлено ОСОБА_1 про необхідність терміново з`явитися у відділ кадрів КП Агрофірма радгосп "Білозерський" для отримання трудової книжки та розрахунку по заробітній платі у зв`язку зі звільненням. Повідомлення підписано начальником відділу кадрів ОСОБА_12 ;
- згідно з повідомленням №3 (вих№801 від 12.08.2021), надісланим КП Агрофірма радгосп "Білозерський", повторно повідомлено ОСОБА_1 про необхідність терміново з`явитися у відділ кадрів КП Агрофірма радгосп "Білозерський" для отримання трудової книжки та розрахунку по заробітній платі у зв`язку зі звільненням. Повідомлення підписано начальником відділу кадрів ОСОБА_13 .
3.12. Відповідно до рішення Білозерської селищної ради від 07.12.2020 № 13 "Про затвердження структури та чисельності працівників Білозерської селищної ради та реорганізацію сільських рад шляхом їх приєднання до Білозерської селищної ради", Білозерська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Дніпровської сільської ради, яка була попереднім засновником КП Агрофірма радгосп "Білозерський".
3.13. Постановою Верховної Ради від 06.02.2023 №2898-1Х визначено, що у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальники Присиваської, Тавричанської сільських та Новокаховської міської військових адміністрацій Каховського району, Музиківської сільської, Білозерської селищної та Олешківської міської військових адміністрацій Херсонського району Херсонської області, крім повноважень, віднесених до їх компетенції Законом України "Про правовий режим воєнного стану", здійснюють повноваження відповідних сільських, селищної, міських рад, їх виконавчих комітетів, відповідних сільських, селищного, міських голів.
3.14. Розпорядженням Президента України від 14.12.2022 №326/2022-рп призначено ОСОБА_14 начальником Білозерської селищної військової адміністрації Херсонського району Херсонської області.
3.15. У виписці з ЄДРПОУ від 27.02.2023 вказано керівника Білозерської селищної ради ОСОБА_14 , начальника Білозерської селищної військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, який здійснює повноваження сільського голови відповідно до Постанови Верховної Ради 06.02.2023 №2898-1Х .
3.16. Згідно з пунктами 1.1 - 1.9, 3.1 Статуту КП Агрофірма радгосп "Білозерський", затвердженого рішенням Білозерської селищної ради від 04.06.2021 № 169:
- підприємство створено на базі державного підприємства радгосп "Білозерський" та є його правонаступником. Підприємство засновано на комунальній власності відповідно до Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування" та іншими нормативно-правовими актами передбаченими чинним законодавством України. Засновником та Власником Підприємства є Білозерська селищна рада (далі - Засновник/Власник). Органом управління майном підприємства є Білозерська селищна рада;
- підприємство має самостійний баланс, рахунки в банківських установах, печатку, штампи, бланки зі своїм найменуванням тощо. Підприємство є юридичною особою, користується закріпленим за ним майном на право господарського відання, має право від свого імені укладати договори та інші цивільно-правові угоди, набувати майнових та немайнових прав та виконувати обов`язки, бути позивачем та відповідачем у судах, займатись діяльністю, яка відповідає напрямкам, передбаченим цим статутом;
- у своїй діяльності підприємство керується Конституцією та Законами України, нормативно-правовими актами Президента України і Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом, рішеннями Білозерської селищної ради, рішеннями виконавчого комітету Білозерської селищної ради, розпорядженнями та дорученнями селищного голови або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження;
- підприємство за своєю організаційною формою є комунальним унітарним підприємством;
- предметом діяльності підприємства є виробництво сільськогосподарської продукції, виноградних та плодово-ягідних матеріалів, продовольчих товарів народного споживання, ведення робіт у сфері агропромислового комплексу, тощо (п.2.2 Статуту).
3.17. У пунктах 5.1, 5.2, 5.11, 5.12 Статуту визначено, що:
- підприємство очолює директор, якого призначає, звільняє з посади, припиняє повноваження голова Білозерської селищної ради або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження. При наймі керівника з ним укладається контракт, в якому визначаються строк трудового договору, права, обов`язки і відповідальність директора, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови трудового договору за погодженням сторін;
- директор може бути звільнений з посади головою Білозерської селищної ради до закінчення строку контракту, його повноваження можуть бути достроково припинені у випадках, передбачених контрактом, статутом або чинним законодавством України;
- звільнення з посади та розірвання контракту з директором здійснюється головою Білозерської селищної ради або особою, що здійснює його повноваження: з власної ініціативи директора; за розпорядженням голови Білозерської селищної ради або особи, яка відповідає законодавству держави його повноваження; за рішенням суду; у зв`язку із закінченням терміну дії контракту; у зв`язку з порушенням директором умов трудового контракту; у зв`язку з припиненням повноважень директора відповідно до вимог пункту 5 статті 41 КЗпП України; з інших підстав, передбачених контрактом, укладеним з директором; з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.
3.18. Відповідно до контракту від 21.10.2020, укладеного Дніпровською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_16, який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування" та ОСОБА_1 , останній призначається на посаду директора. Термін дії контракту з від 21.01.2020 до 20.10.2035.
3.19. За умовами контракту:
- керівник зобов`язується безпосереднє і через адміністрацію здійснювати оперативне управління підприємством, забезпечувати його діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством майном, а орган управління майном зобов`язується створити належні умови для організації права Керівника. На підставі цього контракту виникають трудові відносини між керівником підприємства та органом управління майном підприємства (п.п.1, 2);
- керівник підзвітний органу управління майном у межах, встановлених законодавством, статутом підприємства та цим трудовим контрактом (п.5);
- дія контракту припиняється з інших підстав передбачених законодавством та цим контрактом (п.22). 
3.20. Як на момент укладання контракту з позивачем, так як і на момент його звільнення 09.06.2021, повноваження з призначення керівників комунальних підприємств, за виключенням випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру", відносились до виключних повноважень Білозерського селищного голови або у випадку частини другої статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вказані повноваження здійснюються секретарем Білозерської селищної ради.
3.21. Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" не містить положень, які б засвідчували наявність повноважень сільських селищних міських рад, щодо призначення на посади керівників, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, вказані повноваження наявні лише у сільських, селищних, міських голів та секретарів відповідних рад у випадках передбачених законом. 
3.22. Укладаючи контракт від 20.10.2020 між Дніпровським селищним головою та ОСОБА_1 , селищний голова діяв саме згідно з положеннями статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Відомостей щодо прийняття рішень Дніпровської селищної ради з приводу призначення ОСОБА_1 на посаду директора комунального підприємства не надано. Відповідно у випадку звільнення керівника комунального підприємства з займаної посади - рішень Білозерської селищної ради (як правонаступника Дніпровської селищної ради) не вимагалося.
3.23. Сам по собі факт визнання протиправним та скасування постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 у справі № 540/1660/21 рішення від 07.04.2021 № 137 "Про недовіру селищному голові та дострокове припинення повноважень", не породжує будь-яких автоматичних наслідків визнання недійсними розпоряджень виконуючого обов`язки селищного голови, секретаря селищної ради ОСОБА_15 
3.24. З огляду на передбачену законодавством процедуру припинення повноважень члена виконавчого органу позивач, у розумінні пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, був посадовою особою комунального підприємства, а тому на нього поширюється підстава для звільнення, передбачена наведеною нормою. 
3.25. Згідно з положеннями Статуту КП Агрофірма радгосп "Білозерський" директор підприємства має наступні повноваження: 
- розпоряджається у встановленому порядку майном та коштами Підприємства. Укладати господарські угоди, контракти, договори на суму не більше п`яти мільйонів гривень без погодження Засновника/Власника. Укладати угоди, контракти, договори на суму більше п`яти мільйонів гривень із погодженням Засновника/Власника; 
- забезпечувати ефективне використання та збереження комунального майна, закріпленого за Підприємством; 
- організовувати роботу Підприємства;
- призначати та звільняти з посади заступників директора Підприємства, спеціалістів та інших працівників Підприємства у встановленому порядку; 
- затверджувати функціональні обов`язки заступника директора, спеціалістів та інших працівників Підприємства;
- відповідно до чинного законодавства обирати форми та системи оплати праці, встановлює розміри тарифних ставок, відрядних розцінок, посадових окладів, премій, винагород, надбавок та доплат працівникам на умовах, передбачених колективним договором; 
- забезпечувати дотримання законодавства України в діяльності Підприємства. Здійснювати інші повноваження щодо оперативного управління Підприємством, що не належать до виключної компетенції Засновника/Власника та встановлені законодавством України, а також цим Статутом та договором.
3.26. Відповідно до контракту позивача від 21.10.2020 керівник зобов`язується здійснювати оперативне управління підприємством, забезпечувати його діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством майном, а орган управління майном зобов`язується створити належні умови для організації права Керівника.
3.27. Керівники комунальних підприємств, працюють на контрактній основі та призначаються на посаду сільськими, селищними міськими головам, або секретарем відповідної ради згідно з повноваженнями, визначеними пунктом 10 частини четвертої статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".
3.28. Оскільки посада директора КП агрофірма радгосп "Білозерський" відноситься до категорії посад, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, на керівника вказаного підприємства поширюються дія пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України.
3.29. Звільнення позивача відбулось на підставі діючого статуту підприємства, що в розумінні статті 74 Господарського кодексу України давало право його звільнити на підставі положень пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України.
3.30. Позивач зазначав, що на день його звільнення 09.06.2021 він був усунутий від виконання обов`язків керівника КП Агрофірми радгосп "Білозерський" відповідно до розпорядження Білозерської селищної ради від 27.04.2021 № 143 та не був наділений адміністративно-господарськими повноваженнями, тому його звільнили в період усунення від виконання обов`язків керівника комунального підприємства.
3.31. З цього приводу суди вказали, що розпорядженням секретаря Білозерської селищної ради ОСОБА_15 від 09.06.2021 № 195-к закінчено службове розслідування стосовно директора комунального підприємства Агрофірма радгосп "Білозерський" ОСОБА_1 . З 09.06.2021 припинено покладені на начальника служби безпеки КП Агрофірма радгосп "Білозерський" Керкеза С.А.- повноваження виконуючого обов`язки директора КП Агрофірма радгосп "Білозерський". Тому, у зв`язку з прийняттям цього розпорядження, до ОСОБА_1 повернувся колишній обсяг повноважень за посадою директора КП, а обмеження викладенні в розпорядженні від 27.04.2021 № 143 припинили свою дію.
3.32. Щодо доводів позивача про неотримання трудової книжки, суди встановили наступне:
- з огляду на положення статті 47 КЗпП України (у редакції, чинній на дату звільнення позивача), у поєднанні з пунктами 4.1 і 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, роботодавець вважається таким, що виконав покладений на нього обов`язок щодо видачі трудової книжки, якщо він видав трудову книжку звільненому працівникові особисто в останній день роботи або якщо направив за місцем проживання працівника, який відсутній на роботі в день звільнення, повідомлення з пропозицією отримати трудову книжку;
- надані відповідачами акт та довідки свідчать про відмову позивача від тримання трудової книжки, ненадання згоди на її пересилання та відсутність заборгованості по заробітній платі;
- 09.06.2021 на адресу позивача через засоби поштового та кур`єрського зв`язку надіслано цінним листом розпорядження № 195-к від 09.06.2021, розпорядження №196-к від 09.06.2021, розпорядження №197-к від 09.06.2021, що підтверджується описом вкладення та квитанцією;
- вказаний лист повернувся на адресу Білозерської селищної ради з позначкою "отримувач був відсутній, телефон не відповідав", що підтверджено копією квитанції наявної в матеріалах справи. 10.06.2021, засобами поштового зв`язку відповідач повторно направив позивачу цінними листом: розпорядження № 195-к від 09.06.2021, розпорядження №196-к від 09.06.2021, розпорядження №197-к від 09.06.2021;
- зазначений цінний лист був отриманий відповідачем 15.06.2021, що підтверджується копіями опису вкладення, накладної, чеку та рекомендованого повідомлення про вручення, які наявні в матеріалах справи;
- враховуючи факт відмови позивача від отримання трудової книжки та відсутності його згоди на її пересилання, трудова книжка позивача направлена на зберігання до відділу кадрів КП Агрофірми радгосп "Білозерський";
- 10.06.2021 начальником відділу кадрів КП Агрофірми радгосп "Білозерський" ОСОБА_17 засобами поштового зв`язку на адресу позивача направлено повідомлення №2 від 10.06.2021 про необхідність терміново з`явитись у відділ кадрів для отримання трудової книжки та розрахунку по заробітній платі у зв`язку зі звільненням, що підтверджується копією повідомлення та квитанція поштового відправлення які наявні в матеріалах справи;
- 12.08.2021 начальником відділу кадрів КП Агрофірми радгосп "Білозерський" ОСОБА_17 засобами поштового зв`язку на адресу позивача повторно направлено повідомлення №801 від 12.08.2021 про необхідність з`явитись для отримання трудової книжки;
- згідно з пунктом 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

4. Стислий зміст касаційної скарги
4.1. Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалені судами попередніх інстанцій рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову.

5. Узагальнені доводи касаційної скарги
5.1. Суди невірно застосували норми матеріального права, зокрема, пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України, частину третю статті 99 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, порушили норми процесуального права, не надавши належної оцінки наявним у справі доказам та поясненням учасників справи, а також не врахували висновку щодо застосування пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України права у подібних правовідносинах, викладеного Верховним Судом у постановах від 10.07.2024 у справі № 573/1020/22 та від 16.01.2018 у справі № 760/926915-ц.

6. Узагальнені позиції інших учасників справи щодо касаційної скарги
6.1. Білозерська селищна рада у відзиві просила Суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалені у цій справі судові рішення - без змін, зокрема, зазначаючи наступне:
- суди встановили низку самостійних юридично значимих обставин, які не спростовані скаржником та були покладені в основу висновків про відмову у задоволенні позову, як-то: наявність у Білозерської селищної ради передбачених законом та Статутом повноважень щодо управління підприємством; наявність чинного контракту з директором підприємства; наявність статутних положень щодо дострокового припинення повноважень директора; наявність належного суб`єкта прийняття оскаржуваних розпоряджень; чинність рішення Білозерської селищної ради від 07.04.2021 №137 на момент виникнення спірних правовідносин; відсутність правових підстав для автоматичного поширення наслідків подальшого скасування зазначеного рішення на вже реалізовані правовідносини;
- доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди скаржника з правовою оцінкою встановлених судами обставин та спрямовані на спонукання Верховного Суду до здійснення повторної оцінки доказів і формування нових висновків у справі, що прямо заборонено положеннями статті 300 ГПК України;
- твердження скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах по справам №573/1020/22 та №760/9269/15-ц, є безпідставними з огляду на неподібність правовідносин у вказаних справах та справі, що переглядається;
- ОСОБА_4 була належним суб`єктом владних повноважень та мала всі передбачені законом і Статутом КП Агрофірма радгосп "Білозерський" правові підстави для прийняття оспорюваних розпоряджень;
- доводи скаржника щодо не повідомлення позивача про необхідність отримання трудової книжки не можуть свідчити про неправильне застосування судами норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
6.2. Розпорядник майна КП Агрофірма радгосп "Білозерський" арбітражний керуючий Глуховський О. Ю. у відзиві заперечував проти касаційної скарги, просив Суд відмовити в її задоволенні, звертаючи увагу на таке:
- вказуючи про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, скаржник наводить нерелевантну практику;
- доводи касаційної скарги в частині відсутності у секретаря Білозерської селищної ради необхідних повноважень на прийняття оскаржуваних у цій справі розпоряджень є безпідставними; 
- посада директора КП агрофірма радгосп "Білозерський" відноситься до категорії посад, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, тому на керівника вказаного підприємства поширюються дія пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України;
- вимога позивача про поновлення на посаді директора КП Агрофірма радгосп "Білозерський" не підлягає задоволенню у зв`язку з працевлаштуванням позивача на керівній посаді іншого підприємства, а також припиненням повноважень керівника названого підприємства ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.07.2025 у справі №916/4487/23 про банкрутство КП Агрофірма радгосп "Білозерський" та покладення виконання обов`язків керівника на розпорядника майном боржника - арбітражного керуючого Глуховського О. Ю.

7. Касаційне провадження 
7.1. Ухвалою Верховного Суду від 05.05.2026 касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2026 та рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 у цій справі залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання Суду оригіналу документа на підтвердження сплати судового збору.
7.2. 13.05.2026 скаржник направив до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, до якої долучив платіжну інструкцію про сплату судового збору.
7.3. Ухвалою Верховного Суду від 02.06.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2026 та рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 у цій справі, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 30.06.2026 - 15:30. Крім того, витребувано у Господарського суду Одеської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 916/4487/23(766/11119/21).
7.4. 15.06.2026 до Верховного Суду на запит з Господарського суду Одеської області надійшли матеріали справи № 916/4487/23(766/11119/21).
7.5. 15.06.2026 та 17.06.2026 до Верховного Суду надійшли клопотання від КП Агрофірма радгосп "Білозерський" та від арбітражного керуючого Глуховського О. Ю. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
7.6. Ухвалою Верховного Суду від 18.06.2026 вказані клопотання задоволено та вирішено проводити судові засідання у цій справі за участю представника КП Агрофірма радгосп "Білозерський" - адвоката Долгополова О.В. та арбітражного керуючого Глуховського О. Ю. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.
7.7. 21.06.2026 до Верховного Суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
7.8. Ухвалою Верховного Суду від 22.06.2026 назване клопотання було задоволено та вирішено проводити судові засідання у цій справі за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Пацалової Т. В. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.
7.9. В судовому засіданні 30.06.2026 представник ОСОБА_1 підтримала касаційну скаргу з викладених у ній підстав, просила Суд скаргу задовольнити. Представник КП Агрофірма радгосп "Білозерський" та розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Глуховський О. Ю. заперечували проти доводів касаційної скарги, просили Суд залишити скаргу без задоволення, а ухвалені судами попередніх інстанцій рішення у цій справі - без змін.
7.10. Білозерська селищна рада явку свого представника у судове засідання не забезпечила, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до Суду не надходило. Між тим, врахувавши, що: Білозерська селищна рада подала відзив на касаційну скаргу; явка учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою; участь у судових засіданнях є процесуальним правом, а не обов`язком учасників справи, колегія суддів визнала за можливе розглядати справу без участі представника селищної ради за наявними у справі матеріалами.
7.11. В судовому засіданні 30.06.2026 оголошено перерву до 21.07.2026 - 15:00.
7.12. В судовому засіданні 21.07.2026 представники ОСОБА_1 , КП Агрофірма радгосп "Білозерський" та розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Глуховський О. Ю. підтримали пояснення по суті спору, надані у попередньому судовому засіданні.

8. Позиція Верховного Суду 
8.1  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про: визнання протиправними та скасування розпоряджень Білозерської селищної ради від 09.06.2021 №196К та №197К; поновлення на посаді керівника КП Агрофірма радгосп "Білозерський"; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та недоотриманої заробітної плати.
8.2. Місцевий господарський суд в позові відмовив, визнавши заявлені позивачем вимоги необґрунтованими та документально не підтвердженими. 
8.3. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду та залишив рішення про відмову в позові без змін.
8.4. Позивач вважає, що суди попередніх інстанцій ухвалили рішення про відмову у позові з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
8.5. Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд зазначає наступне.
8.6. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
8.7. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
8.8. Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (стаття 2 ГПК України).
8.9. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. 
8.10. Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та / або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (подібний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18).
8.11. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в обґрунтування заявлених у цій справі вимог, серед іншого, вказував на наступне: 
- в розпорядженнях Білозерської селищної ради від 09.06.2021 №196К "Про припинення повноважень" та від 09.06.2021 №197К "Про розірвання контракту з керівником комунального підприємства та звільнення" безпідставно застосовано пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України;
- на день звільнення позивача було усунуто від виконання обов?язків керівника комунального підприємства;
- за умовами контракту з позивачем право на дострокове розірвання контракту має лише орган управління, натомість у цьому випадку рішення про дострокове звільнення позивача прийнято особою, що не є органом управління - секретарем Білозерської селищної ради;
- ухвалення П`ятим апеляційним адміністративним судом постанови від 28.09.2023 у справі № 540/1660/21, згідно з яким повернуто ОСОБА_3 повноваження селищного голови Білозерської селищної ради з 07.04.2021, підтверджує нелегітимність повноважень секретаря Білозерської селищної ради ОСОБА_15, як голови;
- з позивачем не було проведено остаточного розрахунку та не видано трудову книжку.
8.12. У контексті аргументів позивача щодо відсутності у секретаря Білозерської селищної ради необхідних повноважень для підписання оскаржуваних розпоряджень про припинення повноважень та розірвання контракту з позивачем, колегія суддів враховує таке.
8.13. За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
8.14. Згідно із частинами першою та третьою статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (тут і далі - в редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваних розпоряджень) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.
8.15. В частинах першій, третій та шостій статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях. Повноваження сільських, селищних, міських голів можуть бути тимчасово покладені на керівника відповідної військово-цивільної адміністрації відповідно до Закону України "Про військово-цивільні адміністрації".
8.16. Відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування. (стаття 17 Закону України "Про місцеве смроврядування").
8.17. Повноваження сільського, селищного, міського голови визначені у статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Так, згідно з пунктом 10 частини четвертої цієї статті сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру".
8.18. За змістом частини другої статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" у разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради, крім випадків дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови відповідно до Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" або Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Секретар сільської, селищної, міської ради тимчасово здійснює зазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови і до моменту початку повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових місцевих виборах.
8.19. Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Білозерської селищної ради від 07.04.2021 №137 висловлено недовіру та достроково припинено повноваження голови Білозерської селищної ради ОСОБА_3 . Доручено секретарю Білозерської селищної ради ОСОБА_4 у термін, визначений в частині тертій статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" звернутися до Верховної Ради України з клопотанням щодо призначення позачергових виборів Білозерського селищного голови. 
8.20. Клопотання секретаря Білозерської селищної ради про призначення позачергових виборів Білозерського селищного голови надійшло 23.04.2021 до Верховної Ради України.
8.21. Не погоджуючись з рішенням Білозерської селищної ради від 07.04.2021 №137 "Про недовіру селищному голові та дострокове припинення повноважень", ОСОБА_3 звернулася до адміністративного суду з позовом, в якому, зокрема, просила визнати протиправним та скасувати вищевказане рішення (справа № 540/1660/21).
8.22. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 .
8.23. Однак в подальшому постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 скасовано рішення суду першої інстанції у справі № 540/1660/21, ухвалено постанову про визнання протиправним та скасування рішення Білозерської селищної ради Херсонського району Херсонської області від 07.04.2021 №137 "Про недовіру селищному голові та дострокове припинення повноважень".
8.24. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що сам по собі факт скасування рішення Білозерської селищної ради від 07.04.2021 №137, яке є актом індивідуальної дії, не може свідчити про відсутність у секретаря Білозерської селищної ради ОСОБА_4 відповідних повноважень на прийняття та підписання оскаржуваних розпоряджень від 09.06.2021 №196К та від 09.06.2021 №197К, що узгоджується з положеннями вище зазначених статей 10, 42 Закону України "Про місцеве самоврядування".
8.25. До ухвалення остаточно рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення Білозерської селищної ради від 07.04.2021 №137 "Про недовіру селищному голові та дострокове припинення повноважень", назване рішення було чинним і обов`язковим до виконання.
8.26. Здійснення секретарем сільської, селищної, міської ради повноважень сільського, селищного, міського голови тимчасово на період неможливості здійснення головою своїх повноважень або дострокового припинення таких повноважень і до моменту початку повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових місцевих виборах, прямо перебачено у частині другій статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".
8.27. За встановленими судами попередніх інстанцій обставинами, станом на 09.06.2021 (тобто на дату прийняття та підписання оскаржуваних позивачем розпоряджень) секретарю Білозерської селищної ради ОСОБА_4 належало право видачі розпорядчих актів, розпорядження рахунками, підписання розрахункових документів, про що було внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Протилежного позивачем не доведено.
8.28. Крім того, у питанні наявності повноважень дострокового розірвання контракту з позивачем, судами в оскаржуваних у цій справі рішеннях проаналізовано як умови самого контракту, так і положення Статуту КП Агрофірма радгосп "Білозерський".
8.29. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій правомірно відхилили доводи позивача щодо відсутності у секретаря Білозерської селищної ради Козачек О. Д. необхідного обсягу повноважень на дострокове розірвання контракту з позивачем та прийняття (підписання) оспорюваних розпоряджень.
8.30. Твердження скаржника про те, що рішення про його звільнення було прийнято в період, коли позивача було усунуто від виконання повноважень керівника комунального підприємства відповідно до розпорядження Білозерської селищної ради від 27.04.2021 № 143 та не був наділений адміністративно господарськими повноваженнями, не відповідає встановленим у цій справі обставинам.
8.31. Так, суди першої та апеляційної інстанцій з`ясували, що розпорядженням секретаря Білозерської селищної ради ОСОБА_15 від 09.06.2021 № 195-к закінчено службове розслідування стосовно директора КП Агрофірма радгосп "Білозерський" ОСОБА_1, у зв`язку з чим з 09.06.2021 припинено покладені на начальника служби безпеки комунального підприємства Керкеза С. А. повноваження виконуючого обов`язки директора названого підприємства.
8.32. Відповідно, внаслідок прийняття розпорядження від 09.06.2021 № 195-к до ОСОБА_1 повернувся колишній обсяг повноважень за посадою директора комунального підприємства і обмеження, застосовані розпорядженням від 27.04.2021 № 143, припинили свою дію, тому на момент звільнення позивач перебував на посаді директора комунального підприємства та був посадовою особою.
8.33. Дійшовши вказаного висновку, колегія суддів відхиляє протилежні аргументи касаційної скарги як такі, що за своєю суттю зводяться до незгоди з наданою судами попередніх інстанцій оцінкою наявним у справі доказам та встановленим обставинам.
8.34. Водночас, встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц).
8.35. Відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.
8.36. Отже, Верховний Суд є судом права, а не факту, тому діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 ГПК України, він не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 912/3192/18, від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18).
8.37. Аргументи касаційної скарги в зазначеній частині спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначені статтею 300 ГПК України, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
8.38. З аналогічних підстав колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи належних доказів, які б свідчили про вчинення дій для видачі трудової книжки позивачеві та проведення остаточного розрахунку.
8.39. Так, за змістом оскаржуваних у цій справі судових рішень вбачається, що судами досліджено надані відповідачами квитанції, описи вкладення, накладні про надіслання на адресу позивача цінним листом розпоряджень від 09.06.2021 № 195-к, №196-к, №197-к та повідомлення про необхідність з`явитися до відділу кадрів для отримання трудової книжки, акти та довідки, які засвідчують відмову позивача від отримання трудової книжки, ненадання згоди на її пересилання та відсутність заборгованості по заробітній платі.
8.40. Порушенням норм процесуального права слід вважати дію або бездіяльність суду, які суперечать встановленому законом процесу господарського судочинства.
8.41. Водночас, зазначаючи про порушення судами попередніх інстанцій процесуального права, скаржник не наводить аргументів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваних у цій справі судових рішеннях, та / або свідчили про ухвалення судами незаконних рішень. Вказівка на допущені судами попередніх інстанцій порушення у питанні встановлення обставин цієї справи та перевірки їх доказами, або такі порушення процесуального закону, що мали наслідком неможливість встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тощо в касаційній скарзі не наведено.
8.42. У даному випадку судом касаційної інстанції не встановлено порушень порядку надання та отримання доказів, оцінку яким надано судами першої та апеляційної інстанції. 
8.43. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги в зазначеній частині носять суто декларативний характер та зводяться до незгоди з ухваленими у цій справі рішеннями. 
8.44. Саме по собі посилання скаржника на те, що суди попередніх інстанцій не в повному обсязі дослідили докази та не з`ясували обставини справи, без належного обґрунтування не можуть ставити під сумнів судове рішення, як і незгода скаржника з наданою судами попередніх інстанцій оцінкою не може свідчити про порушення судами норм процесуального права та бути підставою для скасування ухвалених судових рішень.
8.45. Відносно доводів касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України та частини третьої статті 99 ЦК України, що не узгоджується з висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 10.07.2024 у справі № 573/1020/22 та від 16.01.2018 у справі № 760/9269/15-ц, колегія суддів зазначає наступне.
8.46. За змістом пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
8.47. З наведеного слідує, що касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах. 
8.48. Слід відзначити, що для касаційного перегляду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є незастосування правових висновків, які мали бути застосовані у подібних правовідносинах у справі, в якій Верховних Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.
8.49. Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 та від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 визначено критерій подібності правовідносин та зазначено, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
8.50. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що термін "подібні правовідносини" може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. До таких елементів правовідносин належать їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.
8.51. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі №154/3029/14-ц зазначила, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду в кожній конкретній справі.
8.52. Так, у справі № 760/9269/15-ц розглядався позов про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення позивачки з посади головного бухгалтера РС СКП "Київський крематорій" на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, поновлення позивачки на вказаній посаді, скасування в трудовій книжці запису про звільнення за вище згаданою підставою, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування надбавок за високі досягнення у праці та відшкодування моральної шкоди.
8.53. За результатами розгляду справи № 760/9269/15-ц суди, серед іншого, дійшли висновку про те, що пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України поширюється на посадових осіб господарських товариств, які є спеціальними суб`єктами, щодо яких може бути застосована вказана норма. Враховуючи, що позивачка працювала на посаді головного бухгалтера РС СКП "Київський крематорій", її незаконно звільнили на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, оскільки вказана норма права стосується посадових осіб господарських товариств, яким не є РС СКП "Київський крематорій", а позивачка не є спеціальним суб`єктом, щодо якого може бути застосована зазначена правова норма.
8.54. У справі № 573/1020/22 розглядався позов про визнання незаконним і скасування розпорядження про звільнення позивача з посади директора комунального підприємства, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обґрунтований тим, що позивач не відноситься до кола суб`єктів трудових правовідносин, до яких може застосуватися додаткова підстава звільнення, визначена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України.
8.55. Заявлений у справі № 573/1020/22 позов був задоволений. При цьому суди встановили такі обставини справи:
- позивач звернувся до відповідача із заявою про звільнення за власним бажанням на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України;
- розпорядженням від 09.08.2022 № 39-К Білопільський міський голова Зарко Ю. В. звільнив 09.08.2022 позивача з посади директора комунального підприємства на підставі пункту 5 статті 41 КЗпП України. Підставою розірвання укладеного з позивачем контракту зазначено відсутність довіри та взаємного порозуміння в умовах воєнного стану.
8.56. За змістом касаційної скарги ОСОБА_1 , останній покликається на висновки Верховного Суду у справах №760/9269/15-ц та №573/1020/22, здебільшого акцентуючи увагу на організаційно-правовій формі юридичної особи відповідача - комунального підприємства, ігноруючи при цьому встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи, які передували прийняттю рішення про звільнення позивача, та не наводячи аргументації щодо подібності правовідносин у справі, що переглядається, з названими справами № 760/9269/15-ц та № 573/1020/22.
8.57. Однак, на відміну від згаданих вище справ, у справі № 916/4487/23 (766/111119/21) суди встановили, що позивача було відсторонено від здійснення повноважень за посадою керівника комунального підприємства у зв`язку із проведенням стосовно нього службового розслідування щодо можливого неналежного виконання позивачем службових обов`язків, перевищення повноважень керівника комунального підприємства при укладенні та виконанні комунальним підприємством господарських договорів, що могло привести до заподіяння шкоди Білозерській територіальній громаді. Після закінчення службового розслідування було прийнято низку розпоряджень, серед яких і оскаржувані позивачем розпорядження про припинення повноважень позивача як директора КП Агрофірма радгосп "Білозерський", розірвання з позивачем контракту і його звільнення.
8.58. З`ясовуючи наявність повноважень дострокового розірвання контракту з позивачем, суди в оскаржуваних у цій справі рішеннях проаналізували та дослідили умови укладеного з позивачем контракту і положення Статуту КП Агрофірма радгосп "Білозерський", у зв`язку з чим встановили, що в Статуті комунального підприємства передбачено право Білозерської селищної ради як засновника, власника та органу правління майном підприємства призначати, звільняти та припиняти повноваження директора підприємства, в тому числі достроково. Серед підстав звільнення з посади та розірвання контракту з директором зазначено припинення повноважень відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України.
8.59. Також суди у справі № 916/4487/23 (766/111119/21) з`ясували предмет діяльності підприємства, що є відмінним від зазначених у справах № 760/9269/15-ц та № 573/1020/22.
8.60. Здійснивши аналіз постанов Верховного Суду, на які посилається скаржник, колегія суддів дійшла висновку про неподібність справ № 760/9269/15-ц та № 573/1020/22 зі справою, що переглядається за підставами позову, встановленими господарськими судами фактичними обставинами справи, що формують зміст правовідносин, тобто рішення у справі ухвалене за інших обставин, встановлених попередніми судовими інстанціями, та за іншими поданими сторонами та оціненими судами доказами, у залежності від яких (обставин і доказів) і прийнято судове рішення.
8.61. Решта доводів скаржника не доводять неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, та не спростовують висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
8.62. Відхиляючи доводи скаржника, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України", в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").
8.63. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх зміни чи скасування, тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
9.1. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).
9.2. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 ГПК України, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій - залишенню без змін.
9.3. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2026 та рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 у справі № 916/4487/23 (766/11119/21) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді К. М. Огороднік

В. Я. Погребняк