П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8948/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Печений Є.В. 
Суддя-доповідач - Мацький Є.М. 
24 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мацького Є.М. 
суддів: Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 липня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 . до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.12.2025 у справі №560/8948/25 (набрало законної сили 23.01.2026) адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром при здійсненні її перерахунку з 01.03.2025.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням індексацій згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" та без обмежень розміру виплати пенсії із застосуванням коефіцієнтів встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою суду від 25.05.2026 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.12.2025 у справі №560/8948/25 у тридцятиденний строк після отримання ухвали суду.

До суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.06.2026 №2200-0902-8/48820 про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.12.2025 у справі №560/8948/25.

У звіті відповідач зазначив, що на виконання рішення суду здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1, та з 01.03.2025 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209.

Відповідач повідомив, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 склав 44 636,39 грн, з 01.03.2025 - 46 136,39 грн, а за період з 01.03.2025 по 30.06.2026 нарахована сума доплати в загальному розмірі 16 800,00 грн, у тому числі: за минулий час з 01.03.2025 по 22.01.2026 - 15 212,90 грн, а також суми перерахунку пенсії за рішенням суду за період з 23.01.2026 по 30.06.2026 - 1 587,10 грн.

Крім того, відповідач зазначив, що з 01.01.2026 до розміру пенсії застосовано обмежувальні коефіцієнти відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778, оскільки постанова №1778 не була предметом розгляду у справі №560/8948/25.

Також відповідач послався на відсутність повного бюджетного фінансування, Порядок №821, постанову Кабінету Міністрів України від 05.02.2026 №127 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2026 рік», постанову Кабінету Міністрів України від 14.02.2025 №157, а також на направлення листа від 23.06.2026 №2200-0505-5/48590 до Пенсійного фонду України щодо запиту додаткових коштів.

Одночасно відповідач подав клопотання про звільнення від накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.

3 липня 2026 року ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.06.2026 №2200-0902-8/48820 про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.12.2025 у справі №560/8948/25 відмовлено.

Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області новий строк для подання звіту про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.12.2025 у справі №560/8948/25 - п`ятнадцять календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у новому звіті надати: помісячний розрахунок виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.12.2025 у справі №560/8948/25:

1.1. щодо частини рішення суду, яка стосується нарахування та виплати пенсії без застосування понижуючих коефіцієнтів, - з 01.01.2025;

1.2. щодо частини рішення суду, яка стосується перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації за постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», - з 01.03.2025.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у новому звіті надати окрему таблицю із зазначенням за кожен місяць:

2.1. належного до виплати розміру пенсії;

2.2. фактично виплаченого розміру пенсії;

2.3. суми різниці;

2.4. суми, зарахованої саме на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/8948/25;

2.5. суми, зарахованої на виконання інших судових рішень;

2.6. залишку непогашеної заборгованості саме за рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/8948/25.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у новому звіті надати алгоритм і формулу визначення суми доплати, яку відповідач вважає належною до виплати за рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.12.2025 у справі №560/8948/25. 

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у новому звіті надати копії документів, які підтверджують фактичні виплати, дату кожної виплати, її суму та підставу зарахування. 

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у новому звіті надати відомості про всі дії, вчинені для фактичної виплати заборгованості, із доказами їх вчинення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у новому звіті надати конкретний залишок заборгованості, орієнтовні строки повного виконання, їх обґрунтування, а також докази вжиття всіх необхідних заходів для забезпечення бюджетних асигнувань щодо невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.12.2025 у справі №560/8948/25 в повному обсязі.

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про звільнення від накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень відмовлено.

Накладено штраф на виконуючу обов`язків начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 копійок.

Стягнуто половину суми штрафу, а саме 33 280 (тридцять три тисячі двісті вісімдесят) грн. 00 коп, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер – НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Стягнуто іншу половину суми штрафу, а саме 33 280 (тридцять три тисячі двісті вісімдесят) грн. 00 коп. до Державного бюджету України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким прийняти звіт про виконання судового збору.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частин першої-третьої статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За частиною другою статті 381-1 КАС України, суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 382-2 КАС України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до пунктів 5–7 частини другої статті 382-2 КАС України, звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити, зокрема: відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

Відповідно до частини першої статті 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Частина друга статті 382-3 КАС України передбачає, що суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 382-3 КАС України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Частиною четвертою статті 382-3 КАС України передбачено, що половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 382-3 КАС України, суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Абзацом другим частини п`ятої статті 382-3 КАС України встановлено, що якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Частиною шостою статті 382-3 КАС України передбачено, що суд на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, накладеного на керівника суб`єкта владних повноважень, на суму штрафу, який було накладено за такі самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до частини одинадцятої статті 382-3 КАС України, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 382-1 КАС України, встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Отже, суд вказує на те, що наведені норми розмежовують дві процесуальні ситуації: прийняття звіту за умови можливості перевірити його зміст і встановлення неповного виконання рішення та відмову у прийнятті звіту, якщо звіт не відповідає вимогам закону або не дає суду можливості перевірити належність виконання рішення.

У цій справі суд перевіряє не лише факт подання відповідачем документа під назвою «звіт», а саме те, чи містить такий звіт достатні, конкретні та перевірювані відомості, які дозволяють встановити повноту, належність і правильність виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.12.2025 у справі №560/8948/25.

Верховний Суд у постанові від 24.09.2025 у справі №400/464/24 зазначив, що виконання судового рішення є умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, а визначена статтею 382 КАС України процедура судового контролю за виконанням судового рішення спрямована на забезпечення обов`язкового виконання судового рішення, ухваленого на користь особи, задля реального захисту та поновлення її прав, свобод, інтересів, що зазнали порушення.

У постанові від 13.11.2025 у справі №200/1644/25 Верховний Суд виходив із того, що спір щодо належності виконання вже ухваленого судового рішення має вирішуватися у межах спеціальних процесуальних механізмів, передбачених статтями 382, 382-3, 383 КАС України, а не шляхом нового позову, який фактично повторно спонукає суд перевіряти виконання попереднього рішення.

У постанові від 15.01.2026 у справі №160/6451/24 Верховний Суд, аналізуючи положення статей 294, 382 та 382-3 КАС України, зазначив, що ухвали з питань прийняття або відмови у прийнятті звіту, накладення штрафу чи звільнення від нього належать до питань судового контролю за виконанням судових рішень.

У постанові від 23.04.2020 у справі №560/523/19 Верховний Суд, вирішуючи питання застосування штрафу у процедурі судового контролю, звернув увагу на те, що невиплата нарахованих сум пенсії за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не завжди може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Водночас, у цій же постанові Верховний Суд погодився з тим, що поданий звіт не підтверджував виконання судового рішення у повному обсязі, а питання застосування штрафу потребує окремої оцінки конкретних дій суб`єкта владних повноважень та його керівника.

Отже, наведена практика Верховного Суду не дає підстав для формального прийняття будь-якого звіту суб`єкта владних повноважень лише з огляду на факт його подання або посилання на відсутність бюджетного фінансування.

Суд повинен перевірити, чи дає поданий звіт можливість встановити належне виконання рішення, а також окремо оцінити достатність і вичерпність дій керівника суб`єкта владних повноважень у контексті можливого звільнення від штрафу.

Оцінюючи поданий звіт, Апеляційний Суд виходить із того, що предметом цього розгляду є не встановлення нового розміру пенсії, не перегляд рішення суду від 15.12.2025 та не вирішення нового пенсійного спору, а перевірка того, чи поданий апелянтом звіт дає суду можливість встановити факт повного, належного та перевірюваного виконання рішення суду у справі №560/8948/25.

Так, зі змісту звіту вбачається, що апелянт зазначив про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 у розмірі 44 636,39 грн. та з 01.03.2025 у розмірі 46 136,39 грн. Водночас за період з 01.03.2025 по 30.06.2026 апелянт визначив суму доплати за рішенням суду від 15.12.2025 у розмірі 16 800,00 грн.

При цьому, звіт не містить зрозумілого помісячного розрахунку, який би дозволив суду перевірити, яким саме чином сформовано суму 16 800,00 грн.

Зі звіту неможливо встановити: який розмір пенсії апелянт вважав належним до виплати за кожен місяць; який розмір пенсії фактично виплачено за кожен місяць; які саме виплати враховано при визначенні боргу; яка частина часткових виплат зарахована саме на виконання рішення від 15.12.2025 у справі №560/8948/25; яка частина виплат стосується інших судових рішень; який залишок заборгованості існує саме за рішенням суду від 15.12.2025 у справі №560/8948/25; яку формулу або методологію застосовано відповідачем при визначенні суми 16 800,00 грн.

Одночасно Апеляційний Суд враховує, що у матеріалах справи наявні документи, з яких убачається існування кількох судових рішень щодо пенсійних виплат ОСОБА_1 , а також здійснення відповідачем часткових виплат із одночасним посиланням на декілька судових справ.

Зокрема, сам апелянт у звіті посилається на часткові виплати за справами №560/2828/22, №560/8373/22, №560/5774/23, №560/11268/23, №560/3224/24, №560/7397/24, №560/2384/25 та №560/8948/25.

Апеляційний Суд зазначає, що такий спосіб обліку виплат сам по собі не є предметом оцінки у цій ухвалі.

Однак у межах судового контролю він зумовлює необхідність чіткого розмежування сум за кожним судовим рішенням, оскільки без такого розмежування суд не може перевірити, чи виконано саме рішення суду від 15.12.2025 у справі №560/8948/25.

Натомість поданий звіт містить загальні відомості про часткові виплати за кількома судовими справами, однак не дає можливості виокремити, яка саме сума нарахована, яка фактично виплачена і який залишок боргу існує саме за рішенням суду від 15.12.2025 у справі №560/8948/25.

У той же час, суд першої інстанції взяв до уваги, що в запереченнях заявник звертає увагу на відсутність у звіті методології визначення заборгованості, відсутність помісячного розрахунку та неможливість перевірити суму 16 800,00 грн.

Наданий заявником орієнтовний розрахунок заборгованості, за яким борг визначається як різниця між нарахованою та фактично виплаченою пенсією, не є для суду наперед обов`язковим і не підміняє обов`язку відповідача подати належний звіт.

Водночас, такий розрахунок підтверджує існування реального спору між сторонами щодо методології визначення заборгованості та свідчить про необхідність подання відповідачем такого звіту, який дозволив би суду самостійно перевірити правильність виконання рішення суду.

Апеляційний Суд окремо зазначає, що посилання апелянта на бюджетні асигнування, Порядок №821, постанову Кабінету Міністрів України від 05.02.2026 №127 та бюджетну програму не звільняють апелянта від обов`язку надати суду повний, арифметично зрозумілий і документально підтверджений розрахунок виконання рішення суду.

Апеляційний Суд виходить з того, що бюджетні обставини можуть мати значення для питання строків фактичної виплати коштів або для вирішення питання про звільнення від штрафу.

Однак такі обставини не замінюють методології розрахунку заборгованості і не можуть позбавляти суд можливості перевірити, чи правильно відповідач визначив суму боргу за конкретним судовим рішенням.

У цій справі недоліком звіту є не лише відсутність повної фактичної виплати, а й неможливість перевірити саму суму заборгованості, визначену апелянтом.

Саме тому доводи апелянта про відсутність фінансування не усуває недоліків звіту і не дає підстав для його прийняття.

Крім того, у клопотанні про звільнення від накладення штрафу апелянт фактично зазначив, що повне виконання судового рішення можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Отже, твердження апелянта у звіті про виконання рішення «в межах наданих повноважень» не є тотожним підтвердженню повного виконання рішення суду.

Апеляційний Суд також бере до уваги, що лист до Пенсійного фонду України щодо запиту додаткових коштів датований 23.06.2026, тобто направлений безпосередньо напередодні подання звіту до суду.

Окрім того, сам по собі факт направлення такого листа не підтверджує, що керівником апелянта вжито всі необхідні, достатні та вичерпні заходи для виконання рішення суду і забезпечення відповідних бюджетних асигнувань.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що поданий апелянтом звіт не відповідає вимогам пунктів 5–7 частини другої статті 382-2 КАС України, оскільки не містить достатніх відомостей про строк, порядок і спосіб виконання рішення суду, не розкриває методології визначення заборгованості, не містить належного помісячного розрахунку та не дає суду можливості перевірити повноту і належність виконання рішення від 15.12.2025 у справі №560/8948/25.

За таких обставин, у прийнятті звіту суд першої інстанції правильно відмовив на підставі частини другої статті 382-3 КАС України.

Щодо доводів апелянта про звільнення від сплати штрафу, то Апеляційний Суд вказує на таке.

Апеляційний Суд виходить із того, що частина третя статті 382-3 КАС України передбачає імперативний наслідок відмови у прийнятті звіту - накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.

Водночас, частина п`ята статті 382-3 КАС України надає суду право за клопотанням суб`єкта владних повноважень зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати, якщо надані докази підтверджують достатність і вичерпність дій керівника, спрямованих на виконання судового рішення.

У справах щодо здійснення пенсійних виплат суб`єкт владних повноважень має довести не лише відсутність бюджетних асигнувань, а й вжиття керівником усіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань.

У цій справі апелянт не надав суду доказів того, що вжиті керівником заходи є достатніми та вичерпними.

Поданий звіт не містить належного розрахунку, не розкриває методології визначення боргу, не містить конкретного графіка або обґрунтованого строку повного виконання рішення, а лист про запит додаткових коштів датований лише 23.06.2026.

Апеляційний Суд враховує, що апелянт здійснив окремі дії, спрямовані на виконання рішення суду, однак такі дії не є достатніми і вичерпними у розумінні абзаців першого та другого частини п`ятої статті 382-3 КАС України, оскільки не усувають головного недоліку поданого звіту - неможливості перевірити правильність визначення суми заборгованості та повноту виконання рішення суду.

Доказів накладення на керівника відповідача штрафу за такі самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження суду не надано, а тому підстав для зменшення розміру штрафу відповідно до частини шостої статті 382-3 КАС України відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 липня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий | | | Мацький Є.М.
Судді | | | Залімський І. Г.    Сушко О.О.