ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 907/1039/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Орищин Г.В.
суддів Галушко Н.А.
Желіка М.Б.
секретар судового засідання Хом`як Х.А. 
розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ»
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.04.2026 (повне рішення складено 12.05.2026, суддя О. Ф. Ремецькі)
у справі № 907/1039/25
за позовом  ОСОБА_1 , м. Ужгород
до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», м. Ужгород
про зобов`язання надати інформацію про діяльність товариства

За участю представників:
від позивача - Бражник А.Ю. 
від відповідача - не з`явився

Господарський суд Закарпатської області у рішенні від 29.04.2026 ухвалив:- задоволити частково позов ОСОБА_1 ; - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати позивачу належним чином засвідчені копії документів. 
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій просить: - скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.04.2026 у справі № 907/1039/25; - прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» про зобов`язання надати інформацію про діяльність товариства в частині зобов`язання товариства надати копії документів, зазначених в рішенні судом першої інстанції.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 02.06.2026, склад колегії з розгляду справи № 907/1039/25 визначено: головуючий суддя Орищин Г.В., судді Галушко Н.А., Желік М.Б. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», поданою на рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.04.2026 у цій справі. 
06.07.2026 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 907/1039/25.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив із того, що позивачка, як учасник ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», має гарантоване законом та статутом право отримувати інформацію про діяльність товариства, зокрема, його господарську діяльність, а товариство зобов`язане забезпечити їй доступ до відповідних документів. Суд врахував, що позивачка двічі зверталася до товариства із запитами, однак відповідач не надав запитувану інформацію, не обґрунтував належним чином відмову та не довів відсутності відповідних документів. При цьому суд, дійшов висновку, що перелік документів, доступ до яких має учасник, не є вичерпним, а право учасника поширюється на документи, що містять інформацію про господарську діяльність товариства, у тому числі бухгалтерські, фінансові, податкові документи, документи щодо майна, договорів, зобов`язань, діяльності органів управління та судових справ, з врахуванням встановлених законом строків їх зберігання. Водночас, суд відмовив у тій частині позовних вимог, які стосувалися документів, обов`язок щодо зберігання яких законом або статутом прямо не передбачений, а також у наданні доступу до облікової бази даних товариства, оскільки такий спосіб отримання інформації не передбачений положеннями Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та фактично означав би втручання учасника в компетенцію виконавчого органу. 
Відповідач не погодився з ухваленим рішенням місцевого господарського суду та оскаржив його в апеляційному порядку. Зокрема зазначив, що:
- відповідач не заперечує право учасника товариства на отримання інформації про його господарську діяльність, гарантоване Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», водночас, реалізація такого права здійснюється у порядку та в межах, визначених цим Законом. При цьому, статутом ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради чи виконавчого органу не передбачено обов`язку товариства зберігати будь-які додаткові документи, крім визначених законом. Отже, суд першої інстанції неправомірно ототожнив загальне право учасника на отримання інформації з безумовним правом вимагати будь-які документи або відомості, незалежно від того, чи передбачений законом обов`язок товариства щодо їх створення та зберігання;
- позивач фактично просив надати значний перелік інформації, зокрема банківські виписки, усі чинні договори та документи щодо їх виконання, інформацію про майнові зобов`язання товариства та третіх осіб, документи щодо довіреностей, судових справ, обмежень повноважень директора, майна, яке належало товариству в минулому, а також доступ до облікової бази даних. Такі вимоги не можуть автоматично вважатися вимогами про надання документів, передбачених положеннями Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Зокрема, закон зобов`язує товариство зберігати документи, що підтверджують права товариства на майно, яким воно володіє або користується, однак це не означає обов`язку зберігати та надавати інформацію про майно, яке товариству належало або яким воно користувалося в минулому. Так само, вимоги щодо фінансової звітності мають стосуватися конкретних документів, які відповідно до законодавства є складовими фінансової звітності;
- окремі вимоги позивача сформульовані таким чином, що передбачають надання документів у разі їх наявності або фактично вимагають від товариства підтвердити наявність чи відсутність певних документів, прав, обмежень або обставин. Зокрема, йдеться про документи щодо наявності чи відсутності майнових прав, прав третіх осіб на майно, обмежень директора, філій та представництв, довіреностей, ліцензій тощо. Відповідно до положень ГПК України, висновок суду про задоволення позову або відмову в ньому не може залежати від настання чи ненастання певних обставин. Водночас, позивач не довів факту існування значної частини документів, які просив витребувати, та не сформулював вимоги щодо чітко визначених і конкретних документів. Крім того, інформація щодо судових справ, стороною в яких є товариство, є доступною у Єдиному державному реєстрі судових рішень, що також виключає необхідність покладення на товариство обов`язку повторно формувати та надавати таку інформацію. Отже, задоволення таких вимог призвело до фактичного покладення на товариство обов`язку створювати, систематизувати або формувати інформацію, яка не є конкретним документом, передбаченим Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»;
- право учасника товариства на отримання інформації про його діяльність має реалізовуватися з врахуванням інших вимог законодавства, зокрема законодавства про захист персональних даних. Зокрема, документи щодо виплати дивідендів учасникам товариства можуть містити персональні дані фізичних осіб. Відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» поширення таких даних без згоди суб`єкта персональних даних допускається лише у випадках, прямо визначених законом. Таким чином, право учасника на отримання інформації не може тлумачитися як право на безумовний доступ до будь-яких відомостей, в тому числі конфіденційної інформації про інших фізичних осіб. Товариство зобов`язане забезпечувати баланс між реалізацією корпоративних прав учасника та дотриманням встановлених законом гарантій захисту персональних даних.
Скориставшись своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він покликається, зокрема, на таке:
- перелік документів, доступ до яких має учасник ТзОВ відповідно до положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», не є вичерпним. Відтак, відсутність конкретного документа у переліку ч.1 ст. 43 вказаного Закону сама по собі не є підставою для відмови у його наданні, якщо такий документ стосується діяльності товариства. При цьому, статут ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» безпосередньо передбачає право учасника одержувати інформацію про діяльність товариства та ознайомлюватися з іншою документацією, що стосується його діяльності;
- вимоги про надання спірних документів є обгрунтованими, оскільки безпосередньо стосуються господарської та управлінської діяльності товариства відповідача та охоплюються категоріями документів, визначеними положеннями Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Зокрема, банківські виписки, документи щодо майнових зобов`язань, договорів та виплати дивідендів належать до документів бухгалтерського обліку; документи щодо майна - до документів, що підтверджують права товариства на майно; документи щодо діяльності директора, скликання загальних зборів і довіреностей - до документів, що регулюють діяльність органів товариства, а інформація про судові справи та ліцензії - до інших документів, що стосуються діяльності товариства. При цьому, ст. 43 вказаного Закону не встановлює вичерпного переліку таких документів, а п. 3.2 Статуту ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» прямо передбачає право учасника отримувати інформацію про діяльність товариства та ознайомлюватися з іншою документацією, що стосується його діяльності;
- доводи відповідача про відсутність у позивача права на отримання документів за минулі періоди є необґрунтованими, оскільки право учасника на інформацію про діяльність Товариства не обмежується його поточним станом. Відповідно до положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», Цивільного кодексу України та статуту ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», учасник має право ознайомлюватися з документацією товариства без встановлення часових обмежень. Документи щодо майна, яке раніше належало товариству, та фінансова звітність за попередні періоди необхідні для контролю його господарської діяльності, руху активів і законності управлінських рішень. При цьому, ч.3 ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» прямо передбачено зберігання річної фінансової звітності протягом усього строку діяльності товариства. Отже, вимоги позивача є обґрунтованими, а позиція відповідача фактично спрямована на безпідставне звуження корпоративного права учасника на отримання інформації;
- доводи відповідача про невизначеність вимоги щодо надання фінансової звітності є безпідставними, оскільки право учасника на отримання інформації охоплює всі документи, що стосуються фінансово-господарської діяльності товариства та належать до відповідної категорії документів. Вимога позивача чітко визначає вид документів і конкретні звітні періоди, а тому є зрозумілою та такою, що може бути виконана. Фінансова звітність та аудиторські висновки є документами, які характеризують фінансовий стан і результати діяльності товариства, підлягають його зберіганню та необхідні учаснику для здійснення корпоративного контролю. При цьому, вимога про надання фінансової звітності охоплює всі її складові за відповідний період без необхідності окремого переліку кожної форми;
- зобов`язання товариства надати наявні документи за визначений період є чітким та не ставить виконання рішення у залежність від будь-яких майбутніх обставин, а лише враховує фактичну наявність відповідних документів. Верховний Суд також зазначає, що формулювання «за наявності» не робить судове рішення умовним. При цьому, саме товариство володіє інформацією про свої договори, зобов`язання, майно, повноваження органів управління, довіреності та ліцензії, тому вимагати від учасника доведення існування таких внутрішніх документів є необґрунтованим. Щодо персональних даних, їх наявність у запитуваних документах не є підставою для відмови в доступі до них - за необхідності відповідна інформація може бути знеособлена зі збереженням відомостей, необхідних для реалізації корпоративних прав учасника. 
Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду.
В дане судове засідання з`явився представник позивача, який підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, судова колегія встановила такі обставини: 
Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» є юридичною особою, учасниками якої є ОСОБА_1 (відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу якої становить 25%), ОСОБА_2 (відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу якого становить 25%) та ОСОБА_3 (відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу якого становить 50%).
Право власності ОСОБА_1 на частку у статутному капіталі ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» номінальною вартістю 2 500,00 грн, що становить 25% статутного капіталу Товариства, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також актом приймання-передачі частки в статутному капіталі ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», засвідченим 12.06.2025 Гулянич Т.М., приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу та зареєстрованим у реєстрі № 597, 598.
Відповідно до п.2.2.3 статуту ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», товариство набуває прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи управління та контролю, які діють відповідно до цього статуту, інших внутрішніх документів товариства, що регламентують роботу органів управління та контролю товариства, та чинного законодавства України. Орган або особа, яка відповідно до цього статуту, інших внутрішніх документів товариства, що регламентують роботу органів управління та контролю товариства, або чинного законодавства України виступає від імені товариства, зобов`язана діяти в інтересах товариства, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень (п.2.2.4). Учасник товариства має право одержувати інформацію про діяльність товариства, знайомитися з річним балансом, даними бухгалтерської та іншої звітності, іншою документацією товариства, що стосується його діяльності (п.3.2). 
11.07.2025 ОСОБА_1 через свого представника звернулася до ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» з листом-запитом від 10.07.2025, який було направлено на юридичну адресу товариства: Слов`янська набережна, буд. 13, м. Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська область, 88000. Факт направлення зазначеного поштового відправлення підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною та чеком АТ «Укрпошта», відповідно до яких поштовому відправленню присвоєно трек-номер № 0113304335741. 
У вказаному листі-запиті ОСОБА_1 просила надати інформацію про діяльність товариства, а саме:
- належним чином засвідчені копії банківських виписок по усіх рахунках ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», відкритих у будь-якому банку України та за кордоном, за період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року), з відображенням інформації, яка сума коштів станом на даний час знаходиться на відповідних рахунках;
- інформацію щодо усіх майнових зобов`язань, наявних у ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», перед третіми особами за період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року), із зазначенням суми боргу, підстави виникнення, кредитора (ів);
- інформацію щодо усіх майнових зобов`язань третіх осіб, кредитором за якими є ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», за період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року), із зазначенням суми боргу, підстави виникнення, боржника (ів);
- належним чином засвідчені копії договорів, стороною яких є ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», що укладені в період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року), з усіма додатками, додатковими угодами та документами, укладеними на їх виконання, платіжними інструкціями тощо;
- перелік рухомого та нерухомого майна, яке належить (належало) ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» на праві власності чи будь-якому іншому праві в період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року) поквартально (3 місяці 2024 року, 6 місяців 2024 року, 9 місяців 2024 року, 2024 рік, 3 місяці 2025 року, 6 місяців 2025 року);
- належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують наявність в період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року) поквартально (3 місяці 2024 року, 6 місяців 2024 року, 9 місяців 2024 року, 2024 рік, 3 місяці 2025 року, 6 місяців 2025 року) у ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» рухомого та нерухомого майна на праві власності чи на будь-якому іншому праві;
- інформацію щодо наявності/відсутності прав третіх осіб в період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року) поквартально (3 місяці 2024 року, 6 місяців 2024 року, 9 місяців 2024 року, 2024 рік, 3 місяці 2025 року, 6 місяців 2025 року) на усе рухоме та нерухоме майно ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» (в тому числі застави), та документи, які підтверджують відповідне;
- належним чином засвідчені копії положення про загальні збори та про виконавчий орган (за наявності);
- рішення загальних зборів про призначення директора (ів) в період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року) та трудовий договір з директором (ами) (за наявності) із зазначенням строку його (їх) повноважень;
- інформацію щодо того чи є (були) обмеження у директора (ів) в період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року) щодо суми та/або предмету правочинів, що можуть бути укладені ним від імені ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» з юридичними та фізичними особами;
- належним чином засвідчені копії наказів і розпоряджень виконавчого органу товариства, прийнятих в період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року); 
- інформацію про всі загальні збори, які скликались в період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року), та рішення, які на них були прийняті;
- належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують скликання загальних зборів, що відбулись в період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року) та рішення загальних зборів, прийняті на відповідних зборах, що оформлені протоколами загальних зборів;
- належним чином засвідчені копії рішень загальних зборів про розподіл чистого прибутку та виплату дивідендів в період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року) із доказами їх виплати учасниками товариства;
- належним чином засвідчену (і) копію (ї) статуту (ів) ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», чинну (і) в період з 01.01.2024 по 31.12.2024 з усіма змінами, та чинну станом на даний час (липень 2025 року);
- інформацію про наявність/відсутність філій, представництв у ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» в період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року) поквартально (3 місяці 2024 року, 6 місяців 2024 року, 9 місяців 2024 року, 2024 рік, 3 місяці 2025 року, 6 місяців 2025 року);
- належним чином засвідчені копії усіх фінансових звітностей з аудиторськими висновками, проведених у ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» в період з 01.01.2023 по 31.12.2024;
- належним чином засвідчені копії фінансової звітності за 2023-2024 роки поквартально (3 місяці 2023 року, 6 місяців 2023 року, 9 місяців 2023 року, 2023 рік, 3 місяці 2024 року, 6 місяців 2024 року, 9 місяців 2024 року, 2024 рік), що подані до Державної служби статистики України та до Державної податкової служби;
- належним чином засвідчені копії декларації з податку на прибуток за 2023 2025 роки поквартально (3 місяці 2023 року, 6 місяців 2023 року, 9 місяців 2023 року, 2023 рік, 3 місяці 2024 року, 6 місяців 2024 року, 9 місяців 2024 року, 2024 рік, 3 місяці 2025 року, 6 місяців 2025 року); 
- інформацію про видачу та відкликання в період з 01.01.2024 по даний час (липень 2025 року) усіх довіреностей будь-яким третім особам, в т.ч. яким надано повноваження щодо розпорядження активами чи грошовими коштами ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» із наданням належним чином засвідчених їх примірників;
- інформацію щодо наявності/відсутності судових справ, стороною в яких є ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» із зазначенням номерів судових справ, суду в якому розглядається відповідний спір, предмету позову та наданням усіх документів, що знаходяться у відповідній судовій справі;
- інформацію щодо наявних ліцензій станом на 01.01.2024 та станом на даний час (липень 2025 року), в т.ч. на виробництво електричної енергії, із наданням належним чином їх засвідчених копій;
- доступ, в режимі перегляду, до облікової бази даних ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», яка використовується ТзОВ для податкової та іншої фінансової звітності.
ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» вимоги ОСОБА_1 щодо надання відповідної інформації та документів про господарську діяльність ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» не виконало. 
01.08.2025 зазначений лист-запит було повернуто відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується відомостями з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта» про вручення повернутого поштового відправлення за трек-номером № 0113304335741.
Крім того, 25.07.2025 вказаний лист-запит від 10.07.2025 було надіслано позивачем на адресу електронної пошти відповідача (sonyachna.2019@gmail.com), зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується долученою до позовної заяви роздруківкою сторінки електронної пошти з електронного поштового сервісу Gmail.
05.08.2025 представником ОСОБА_1 - адвокатом Ященко Н.Л. було направлено адвокатський запит за вих. № 1/10 одночасно на юридичну та електронну адресу ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» - sonyachna.2019@gmail.com - із накладенням електронного підпису, яким заявлено вимогу про надання вищезазначених документів та інформації.
07.08.2025 вказаний адвокатський запит, направлений засобами поштового зв`язку, доставлено на юридичну адресу ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ». 
Разом із тим, 26.08.2025 зазначений адвокатський запит, направлений засобами поштового зв`язку, було повернуто відправнику - представнику ОСОБА_1 , адвокату Ященко Н.Л., у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується відомостями про вручення повернутого поштового відправлення за трек-номером № 0113304364350.
01.09.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Ященко Н.Л. отримала засобами поштового зв`язку відповідь на адвокатський запит від 05.08.2025 за вих. № 12 від 27.08.2025. У зазначеній відповіді на адвокатський запит від 27.08.2025 ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» за результатами розгляду адвокатського запиту повідомило, що запитувана інформація, зокрема інформація і копії документів щодо діяльності ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», вказана у запиті, згідно з Положенням про забезпечення захисту інформації, що становить комерційну таємницю та конфіденційну інформацію ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», відноситься до інформації з обмеженим доступом, що, на думку товариства, виключає можливість надання відповідних відомостей та документів за адвокатським запитом.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з вимогою про захист порушеного права.
Перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків:
Згідно зі ст. 96-1 ЦК України, права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи. Корпоративними відносинами є відносини між учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) юридичних осіб, у тому числі які виникають між ними до державної реєстрації юридичної особи, а також відносини між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) щодо виникнення, здійснення, зміни і припинення корпоративних прав.
За змістом ст. 116 ЦК України, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.
Положеннями п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що учасники товариства мають, зокрема, право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.
Частиною 1 ст. 43 вказаного Закону визначено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.
У відповідності до ч.4 ст.43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті. Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою (ч.5 ст.43 вказаного Закону).
Слід зазначити, що одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні товариством.
Відтак, внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства в порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.
Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 у справі № 906/157/19, від 03.12.2020 у справі № 910/13808/19, від 24.12.2020 у справі № 911/73/20.
Положення ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не містять вичерпного переліку документів, які стосуються його діяльності, і відповідно, право на ознайомлення з якими має його учасник, адже у вказаній нормі наведені як конкретні документи, що мають бути надані учаснику, наприклад статут товариства, протоколи загальних зборів учасників, так і групи документів, що можуть формуватися у зв`язку зі здійснюваною товариством діяльністю у певній сфері (документи бухгалтерського обліку, правовстановлюючі документи, інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства тощо), однак чіткий перелік яких недоцільно унормовувати через те, що назва, вид, форма, відповідних документів, встановлюються іншими нормативними актами, а господарська діяльність товариства потребує гнучкого регулювання (постанова Верховного Суду від 09.07.2025 у справі № 927/401/24).
З огляду на викладене, для з`ясування питання про те, чи має учасник товариства право на ознайомлення з певним запитуваним ним документом, який прямо не визначений статутом товариства та Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», вирішальне значення має встановлення того, чи належить такий документ до певної категорії документів, наведених у ч.1 ст.43 зазначеного Закону. Якщо запитуваний документ належить до однієї із загальних категорій документів, визначених ч.1 ст.43 цього Закону, учасник товариства має право на доступ до такого документа.
Колегія суддів враховує положення п.3.2 статуту ТзОВ «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ», яким учаснику товариства надано право одержувати інформацію про діяльність товариства, знайомитися з річним балансом, даними бухгалтерської та іншої звітності, іншою документацією товариства, що стосується його діяльності. Зазначене положення статуту не може тлумачитися як таке, що автоматично створює обов`язок товариства складати та зберігати будь-які документи на вимогу учасника, якщо відповідний обов`язок не передбачений законом, статутом або рішеннями органів товариства. Водночас, ним підтверджено погоджений учасниками товариства обсяг корпоративного права на інформацію та підлягає врахуванню при визначенні змісту такого права.
З аналізу запитуваних позивачем документів вбачається, що вони за своєю суттю охоплюють фінансово-господарську діяльність товариства, майновий стан товариства та права третіх осіб, організаційно-управлінські документи та інформацію про участь товариства у судових справах.
Як зазначалось вище, відповідно до ч.1 ст.43 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», учасник має право на доступ до документів, що відображають діяльність товариства, його майновий стан та управлінські рішення. Закон містить як конкретно визначені документи (статут, протоколи загальних зборів, річну фінансову звітність), так і узагальнені категорії - бухгалтерські документи, документи, що підтверджують права товариства на майно, документи звітності, інші документи, передбачені законодавством, статутом або рішеннями органів товариства. Такий підхід законодавця забезпечує реалізацію права учасника не за формальним переліком назв документів, а за їх функціональною приналежністю до господарської діяльності та управлінських рішень.
Документи бухгалтерського обліку, первинні та зведені облікові документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансова та податкова звітність є різними за своїм правовим призначенням категоріями документів, однак, за умови їх складення та зберігання товариством, можуть охоплюватися положеннями ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».
При цьому, конкретний склад фінансової звітності визначається відповідно до законодавства про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Тому вимога про надання фінансової звітності за визначений період сама по собі не є невизначеною лише з тієї підстави, що позивач не перелічив окремо кожну форму, яка входить до її складу. Водночас, така вимога охоплює саме документи фінансової звітності, складені товариством за відповідний звітний період, а не будь-які документи фінансового чи податкового характеру.
Аналогічний підхід застосовується до податкової звітності: документи, що входять до її складу, належать до документів, які подаються відповідним державним органам, у розумінні п.9 ч.1 ст.43 зазначеного Закону, якщо вони фактично складені та подані товариством і підлягають зберіганню відповідно до вимог законодавства.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в тій частині, що спосіб захисту має бути реальним і таким, що підлягає виконанню, без покладення на товариство обов`язку створювати нові документи або формувати спеціальні зведені переліки, якщо такі не передбачені його внутрішньою документацією. Право учасника полягає в доступі до наявних документів, а не у вимозі до товариства формувати нові інформаційні масиви.
У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції враховує, що окремі сформульовані позивачем вимоги фактично передбачають надання не конкретних документів, що існують у товаристві, а інформації, яка має бути попередньо узагальнена або сформована товариством. Зокрема, це стосується вимог щодо зазначення актуального залишку коштів на банківських рахунках, переліку усіх майнових зобов`язань товариства та третіх осіб, переліку належного товариству рухомого та нерухомого майна, а також інформації про судові справи. Саме по собі право учасника на отримання інформації про діяльність товариства не означає обов`язку товариства створювати на вимогу учасника документи, які раніше ним не складалися.
Разом з тим, якщо відповідна інформація міститься у документах бухгалтерського обліку, договорах, документах щодо майна, рішеннях органів товариства, документах звітності чи інших документах, які товариство зобов`язане зберігати відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», учасник має право на отримання копій таких документів у порядку, визначеному законом.
При цьому, колегія суддів відхиляє покликання позивача на те, що зазначення у вимозі слів «за наявності» саме по собі не має правового значення. Допустимість такого застереження залежить від змісту конкретної вимоги та способу її виконання. Зокрема, якщо предметом вимоги є конкретний документ, існування якого залежить від певних фактичних обставин, зазначення слів «за наявності» лише вказує на обов`язок товариства надати його у разі фактичного існування. Водночас, вимога про надання інформації щодо наявності або відсутності певних документів, прав, обмежень чи обставин не може сама по собі створювати обов`язок товариства сформувати новий документ або довідку, якщо їх складення не передбачене законом, статутом чи внутрішніми документами товариства. Отже, правове значення має не саме по собі використання слів «за наявності», а зміст вимоги та спосіб, у який вона може бути виконана.
Стосовно доводу апелянта про те, що інформація щодо судових справ, стороною в яких є товариство, є доступною у Єдиному державному реєстрі судових рішень, колегія суддів зазначає, що сама по собі публічна доступність окремої інформації про діяльність товариства не припиняє та не обмежує корпоративного права його учасника на отримання інформації та документів, передбачених ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».
Водночас, Єдиний державний реєстр судових рішень не є джерелом отримання документів товариства, які перебувають у його володінні у зв`язку з участю у відповідній судовій справі. Тому вимога про надання товариством копій власних документів, пов`язаних із судовим спором, підлягає оцінці з огляду на їх належність до документів, які товариство зобов`язане зберігати відповідно до ч.1 ст.43 зазначеного Закону.
Вимога про надання узагальненої інформації про всі судові справи, із зазначенням їх номерів, судів, предметів спору тощо, не може бути задоволена шляхом покладення на товариство обов`язку сформувати новий перелік, якщо такий документ товариством не створювався. Публічність відповідної інформації у відкритих державних реєстрах при цьому не є самостійною підставою для відмови у доступі до наявних у товариства документів, але має значення для визначення способу реалізації права учасника на інформацію.
Щодо доводів апелянта про відсутність у товариства обов`язку надавати документи щодо майна, яке належало йому або перебувало в його користуванні у минулі періоди, колегія суддів зазначає, що саме по собі припинення права власності чи іншого речового права товариства на відповідне майно не припиняє обов`язку зберігати документи, якщо такий обов`язок випливає із законодавства про бухгалтерський облік, архівне зберігання документів, статуту товариства або іншого нормативного регулювання.
Разом з тим, право учасника не може тлумачитися як право вимагати від товариства створення ретроспективних переліків майна за кожний визначений ним період, якщо такі переліки товариством не складалися. У такому випадку доступу підлягають наявні у товариства документи, які підтверджують набуття, облік, використання та припинення права на відповідне майно, за умови що обов`язок їх зберігання на момент пред`явлення вимоги не припинився.
Колегія суддів також погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що ненадання відповідачем на запити позивача документів, доступ до яких прямо гарантований законом, свідчить про порушення права позивача як учасника товариства на отримання інформації про його діяльність. При цьому, відповідачем не доведено наявності передбачених законом підстав для обмеження такого права та не надано належних доказів виконання обов`язку щодо надання запитуваних документів у безспірній частині.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що право учасника товариства на отримання інформації про діяльність товариства не скасовує обов`язку товариства дотримуватися вимог законодавства про захист персональних даних.
Разом з тим, сама по собі наявність у запитуваному документі персональних даних не є безумовною підставою для відмови учаснику товариства у доступі до всього документа. У кожному конкретному випадку має бути визначено, чи є поширення відповідних персональних даних необхідним для реалізації корпоративного права учасника та чи існує передбачена законом правова підстава для їх поширення. Якщо запитуваний документ містить персональні дані, які не є необхідними для реалізації права учасника на отримання інформації про діяльність товариства, такі дані можуть бути знеособлені із забезпеченням доступу до решти змісту документа.
Відтак, посилання товариства відповідача на загальний режим конфіденційності інформації або наявність у документах персональних даних без визначення конкретних даних, правової підстави для обмеження доступу та неможливості їх знеособлення саме по собі не свідчить про правомірність повної відмови у наданні запитуваних документів.
Щодо посилання відповідача на те, що запитувані документи відповідно до внутрішнього Положення товариства віднесені до інформації з обмеженим доступом, колегія суддів зазначає, що саме по собі встановлення товариством внутрішнього режиму конфіденційності інформації не може звужувати передбачене законом корпоративне право учасника на отримання документів товариства.
Для правомірного обмеження доступу до конкретного документа необхідним є встановлення передбаченої законом підстави такого обмеження та її застосовності до конкретної інформації. Внутрішній документ товариства, прийнятий самим товариством, не може змінювати визначений законом обсяг прав учасника або встановлювати додаткові, не передбачені законом, підстави для відмови у доступі до документів, які відповідно до ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство зобов`язане зберігати та надавати учаснику.
У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно виходив із необхідності функціонального тлумачення ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», встановив належність більшості запитуваних документів до визначених законом категорій та обґрунтовано визнав порушеним право позивача на отримання інформації про діяльність товариства, водночас, відмовивши у тій частині вимог, яка виходить за межі передбаченого законом способу захисту. 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності прийнятого рішення, зводяться до переоцінки встановлених обставин і не містять належного обґрунтування підстав, передбачених процесуальним законом, для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є своєчасне вирішення спорів, а дотримання розумних строків розгляду справи є однією з основних засад судочинства незалежно від форми її розгляду.
Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження визначається з огляду на обставини справи з урахуванням, зокрема, її складності, поведінки учасників процесу та органів державної влади, а також значення предмета спору для заявника (рішення у справах «Савенкова проти України», «Папазова та інші проти України»).
Розумність строків залежить від об`єктивної необхідності для вчинення процесуальних дій і прийняття рішень із врахуванням зазначених критеріїв.
Відтак, судом апеляційної інстанції розглянуто апеляційну скаргу у розумний строк, тобто такий, що був об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи.
Витрати зі сплати судового збору у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЯЧНА ЕНЕРГІЯ» відмовити. 
Рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.04.2026 у справі № 907/1039/25 залишити без змін. 
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Справу повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 14.09.2026.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік