Справа № 700/348/26 
Провадження № 1-кп/700/101/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2026 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лисянка Черкаської області кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інвалід армії 3 групи, на утриманні неповнолітніх дітей не має, 02.04.2025 засудженого Лисянським районним судом Черкаської області за ст.126-1 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, відповідно до якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство, що проявляється у словесних образах нецензурними словами потерпілої ОСОБА_4 , з якою проживає в одному будинку, що призвело до порушення її соціального і соціально - психологічного функціонування, спричиняючи їй виражені психологічні страждання у вигляді: переживань, почуття пригніченості, емоційної напруги, тривоги та невпевненості. 
Так, ОСОБА_5 , 01.05.2024 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки, з якою раніше перебували у шлюбі, ОСОБА_4 дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав та ображав останню нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. 
Також останній, 17 листопада 2024 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав та ображав останню нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. За свої протиправні дії, відповідно до постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 19.02.2025 ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
До того ж, ОСОБА_5 , 29.01.2026 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки, з якою раніше перебували у шлюбі, ОСОБА_4 дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав та ображав останню нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. За свої протиправні дії, відповідно до постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 19.02.2026 ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП
Окрім цього, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_5 05 березня 2026 року близько 13 години 00 хвилин перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 дії психологічного характеру, а саме ображав останню нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.
Згідно з висновком судово - психіатричного експерта № 616 від 01.03.2026 до скоєння відносно ОСОБА_4 протиправних дій у неї не відмічалося проявів психічних розладів. На період скоєння відносно ОСОБА_4 протиправних дій, психотравмуючий характер ситуації у зв`язку з їх скоєнням, у неї виникли розлади адаптації з переважанням інших емоцій (F-43.23 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). Вказані розлади адаптації з переважанням розладів інших емоцій зберігаються у ОСОБА_4 до теперішнього часу і знаходиться у причинному зв`язку із скоєними відносно неї протиправними діями. Ситуація, яка досліджується за кримінальним провадженням, для під експертної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має істотно психотравмувальний характер. Внаслідок скоєння проти неї протиправних дій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазнала психологічних (моральних) страждань у вигляді змін в її емоційному стані, в порушенні якості повсякденного життя.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив факти викладені в обвинуваченні. Пояснив суду, що між ним та його співмешканкою ОСОБА_4 інколи трапляються сімейні сварки та непорозуміння, які провокує, здебільшого, дружина. Не заперечує, що причиною є також вживання ним алкоголю. Щодо проходження програми для кривдників, то він її не завершив, оскільки не вбачає в цьому сенсу.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила суду, що хоч і розлучилася з обвинуваченим ОСОБА_5 , проте вони продовжують сімейні стосунки. Протягом тривалого часу, майже 15 років вона терпить психологічне насильство з боку свого чоловіка, причиною чому є вживання ним алкоголю. Будучи в п`яному стані він створює нестерпні умови життя, виганяє з будинку, погрожує насильством, постійно контролює де вона знаходиться. Попри засудження за попередній злочин та встановлення іспитового строку, ОСОБА_5 продовжує знущання над нею, чого вона більше не може терпіти.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 .
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке згідно з ч.1 ст.12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, особу винного, який задовільно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд в діях останнього не знаходить.
До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить рецидив злочинів.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_5 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він проходив службу в Збройних Силах України, на утриманні неповнолітніх дітей не має, формально задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерному обліку лікарів наркологів та психіатрів, проте у 2020 році звертався за допомогою до лікаря-нарколога з приводу залежності від алкоголю, є судимим, програму для кривдників за попереднім вироком суду пройшов лише частково, так як самовільно відмовився виконувати цей обов`язок. 
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, його наслідки для потерпілої ОСОБА_4 , а також інші обставини кримінального провадження, при наявності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді позбавлення волі, визначеного санкцією ст.126-1 КК України для даного виду покарання, який буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.
До даного висновку суд доходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
Судом також встановлено, що відповідно до вироку Лисянського районного суду Черкаської області від 02.04.2025 ОСОБА_5 був засуджений за аналогічний злочин за ст.126-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, із застосуванням ст.75 КК України встановлено 1 рік іспитового строку. Відповідно до ухвали Черкаського апеляційного суду від 04.11.2025 цей вирок було змінено в частині строку проходження програми для кривдників.
Призначаючи остаточне основне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання за вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2025 року /єдиний унікальний номер судової справи №700/840/24, провадження №1-кп/700/18/25/, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин за ст.126-1 КК України після постановлення даного вироку, але до повного відбуття покарання.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Речових доказів немає.
Запобіжні заходи не обиралися. До набрання вироком законної сили суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу обвинуваченому.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим  ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2025 року (єдиний унікальний номер судової справи №700/840/24, провадження №1-кп/700/18/25) - 4 (чотири) місяці позбавлення волі, та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначити основне покарання в виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 10 (десять) місяців.
Строк відбування основного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з дня його взяття під варту, після звернення вироку Лисянського районного суду Черкаської області від 27 липня 2026 року до виконання, після набрання ним законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_6