ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2026 року | м. Ужгород | № 260/8763/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді Гаврилка С.Є., 
з участю секретаря судового засідання – Біров Н.Е.
учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ;
за участі представника позивача – адвоката Вовканича Олександра Миколайовича;
відповідач: Державна міграційна служба України – представник – Демидова Аліна Вадимівна;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, - 

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 9, код ЄДРПОУ 37508470), яким просить суд: « 1. Прийняти дану позовну заяву про визнання протиправним та скасування наказу Державної міграційної служби України від 02.10.2025 №3-дв «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у виді догани» та відкрити провадження у справі; 2. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження; 3. Позовну заяву про визнання протиправним та скасування наказу Державної міграційної служби України від 02.10.2025 №3-дв «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у виді догани» задовольнити; 4. За результатами розгляду справи ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України від 02.10.2025 №3-дв «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у виді догани»; 5. Стягнути з відповідача (Державна міграційна служба України, місцезнаходження: 01001, вул. Володимирська, буд. 9 м. Київ код ЄДРПОУ: 37508470) на користь позивача ( ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за подання цього позову».
04 листопада 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.
Позовну заяву у відповідності до ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року після відкриття провадження у справі залишено без руху.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року дану позовну заяву було залишено без розгляду. 
29 січня 2026 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду скасовано ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року в справі № 260/8763/25 та справу направлено на продовження судового розгляду до суду першої інстанції. 
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12 лютого 2026 року, визначено головуючого суддю Гаврилка С.Є. для розгляду даної справи.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року було надано можливість представнику Державної міграційної служби України брати участь у всіх судових засіданнях у режимі відеоконференції за використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та власних технічних засобів.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року було витребувано докази.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року підготовче засідання було відкладене та запропоновано Державній міграційній службі України вирішити питання про надання згоди для ознайомлення зі змістом матеріалів службового розслідування відносно ОСОБА_1 з грифом «Для службового користування» учасникам справи та їх представникам, помічнику судді, секретарю судового засідання. 
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за змістом наказу Державної міграційної служби України від 02.10.2025 за №3-дв «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у виді догани» до позивача, який на час звернення до суду перебував на посаді першого заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення зазначено: подання дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно Позивача, утвореної наказом ДМС від 18 серпня 2025 року № 8\д «Про дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 », від 22 вересня 2025 № 13/205, пояснення ОСОБА_1 від 25 вересня 2025 року (вх. ДМС від 25 вересня 2025 року № 32199-25). В наказі про накладення дисциплінарного стягнення відповідач стверджує, що позивачем вчинений дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», що полягав у невиконанні вимог абзацу шостого статті 28 Закону України «Про державну таємницю», пункту 696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939. Видаючи означений наказ, відповідач покликається на приписи статей 64, 65, 66, 67, 68, 69, 73, 74, 75, 77 Закону України «Про державну службу», Порядок здійснення дисциплінарного
провадження, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року за № 1039, підпункт 25 пункту 10 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360. Позивач вважає, що наказ Державної міграційної служби України від 02 жовтня 2025 року за №3-дв «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у виді догани» є протиправним, підлягає скасуванню. Позивач із вказаним наказом не погоджується з підстав його необґрунтованості, невідповідності об`єктивній дійсності та вимогам нормативно-правових актів з питань державної служби.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, зазначив, що відповідно до статей 68, 69, 71, 72, 73 Закону України «Про державну службу», Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року № 1039 (далі по тексту - Порядок № 1039), Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939 (далі по тексту - Порядок № 939), підпункту 25 пункту 10 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, наказом ДМС від 18 серпня 2025 року № 8/д «Про дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 » з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку у діях ОСОБА_1 порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 та утворено дисциплінарну комісію для здійснення дисциплінарного провадження. Відповідно до пункту 33 Порядку № 1039 дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання. За результатом розгляду матеріалів дисциплінарної справи дисциплінарною комісією встановлено порушення позивачем вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці. Зокрема, дисциплінарною комісією встановлено намір позивача виїхати 09 травня 2025 року за межі України. Встановлені дисциплінарною комісією обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , якому надано допуск до державної таємниці, маючи намір здійснити перетин державного кордону України виїхати за межі України, не вчинив обов`язкових дій, згідно Порядку № 939. 
Розгляд даної справи відкладався (оголошувалась перерва) у зв`язку з існуванням на те об`єктивних законодавчо встановлених підстав.
Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, що наведені у заявах по суті справи, просили позов задовольнити повністю.
В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив з мотивів, зазначених у заявах по суті справи, просив суд у задоволенні позову відмовити.
Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне. 
Судом встановлено, що 28 липня 2025 року до відповідача надійшов лист Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі по тексту – ГУНП) від 25 липня 2025 року за № 99178-25 стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що до ГУНП надійшло доручення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області № 62/6/62/6-1038 від 24 червня 2025 року у кримінальному проваджені № 42024142400000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України. У листі ГУНП міститься інформація щодо фактів перебування за кордоном під час відпустки ОСОБА_1 у 2022 році та про спробу виїзду ОСОБА_1 за межі України 09 травня 2025 року з метою лікування за кордоном, однак подані ним документи було піддано сумніву працівниками Державної прикордонної служби України, у зв`язку з чим було видано ОСОБА_1 відмову у перетині державного кордону (зазначений лист міститься у матеріалах дисциплінарної справи з грифом обмеження доступу «Для службового користування» та був досліджений судом).
Відповідно до статей 68, 69, 71, 72, 73 Закону України «Про державну службу». Порядку № 1039, підпункту 25 пункту 10 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360, наказом ДМС від 18 серпня 2025 року № 8/д «Про дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 » з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку у діях ОСОБА_1 порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 та утворено дисциплінарну комісію для здійснення дисциплінарного провадження (зазначений наказ міститься у матеріалах дисциплінарної справи з грифом обмеження доступу «Для службового користування» та був досліджений судом).
Відповідно до статті 73 частини 1 Закону України «Про державну службу» з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку с дисциплінарною комісією формована дисциплінарна справа. 
Разом з цим, відповідно до статті 73 частини 4 Закону України «Про державну службу» Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. 
Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами, затверджений наказом Національного агентства України з питань державної служби 03 березня 2016 року № 49, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 березня 2016 року за № 456/28586 (далі по тексту – Порядок № 49). 
Відповідно до пункту 5 Порядку № 49, інформація, що міститься в дисциплінарній справі, належить до службової інформації, доступ до якої обмежується згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації». 
Дисциплінарна справа ОСОБА_1 , першого заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України Закарпатській області (досліджена судом), містить документи, які мають гриф обмеження доступу «Для службового користування» та відповідно до вимог Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. № 736 (далі по тексту – Типова інструкція) дисциплінарній справі присвоєно гриф «Для службового користування». 
Процедура здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначається Порядком № 1039. 
Відповідно до пункту 24 Порядку № 1039 з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. 
Відповідно до пункту 33 Порядку № 1039 дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання. 
Відповідно до пункту 34 абзацу 1 Порядку № 1039, результатом розгляду дисциплінарної справи є подання дисциплінарної комісії.
За результатом розгляду матеріалів дисциплінарної справи дисциплінарною комісією встановлено порушення позивачем вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці.
Відповідач зазначає, що інформація щодо процедури погодження виїзду за кордон з пояснень ОСОБА_1 від 25 серпня 2025 року суперечить його поясненням, наданим 10 вересня 2025 року. 
Окрім того, листом слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області від 12 вересня 2025 року № 294616-2025 дисциплінарній комісії надано додаткові матеріали на підтвердження обставин, викладених в листі ГУНП, що в свою чергу ставить під сумнів намір ОСОБА_1 виїхати за межі України саме на планове комплексне медичне обстеження, як було зазначено в його поясненнях від 25 серпня 2025 року та від 10 вересня 2025 року. 
З листа НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 серпня 2025 року № 02.3/11771-25-Вих, доданого до листа Головного управління Національної поліції у Львівській області від 1 вересня, 2025 року № 280773-2025, встановлено, що для проходження прикордонно-митного контролю до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород» 9 травня 2025 року близько 17.20 годин прибув громадянин ОСОБА_1 на транспортному засобі марки «Mersedes-Benz ML350», державний номерний знак НОМЕР_3 . В ході проведення ідентифікації особи та відбору документів працівниками прикордонної служби було надано усне роз`яснення ОСОБА_1 щодо порядку виїзду за кордон державних службовців відповідно до пункту 2.14 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (зі змінами). Отримавши роз`яснення, ОСОБА_1 відмовився від подальшого проходження контролю та прийняв рішення повернутися на територію України і близько 17.40 годин 09 травня 2025 року виїхав з території пункту пропуску «Ужгород» в сторону міста Ужгород. Крім того, до вищезазначеного листа додано копію контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, з позначками « 2 особи» у транспортному засобі марки «МеrsedesBenz», державний номерний знак « НОМЕР_4 », «повернута за власним бажанням». 
Відповідач зазначає, що намір позивача виїхати 09 травня 2025 року за межі України також підтверджується і матеріалами, наданими листом слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області від 12 вересня 2025 року № 294616-2025. 
Встановлені дисциплінарною комісією обставини, з точки зору відповідача, свідчать про те, що ОСОБА_1 , якому надано допуск до державної таємниці, маючи намір здійснити перетин державного кордону України виїхати за межі України, не вчинив дій, які обов`язковими згідно Порядку № 939. 
Відповідно до наказу відповідача від 02 жовтня 2025 року за № 3-дв «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у виді догани» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани (а.с.а.с. 17, 18).
Відповідно до статті 28 абзацу 6 Закону України «Про державну таємницю», громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний, зокрема, повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України. 
Також учасниками справи визнається, що відповідно до пункту 54 Порядку № 939 громадянин України у зв`язку з допуском до додержавної таємниці бере на себе письмове зобов`язання, що передбачає його згоду на визначені законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці та підтверджує те, що він ознайомлений про відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці
Судом встановлено та не заперечується учасниками справи – 28 травня 2020 року ОСОБА_1 взяв на себе таке зобов`язання (зазначена інформація міститься у матеріалах дисциплінарної справи з грифом обмеження доступу «Для службового користування» та була досліджена судом).
Відповідно до 8 пункту підпункту 3 Посадової інструкції державного службовця категорії «Б», затвердженої Головою Державної міграційної служби України 29 вересня 2021 року, з якою ОСОБА_1 ознайомлений 06 жовтня 2021 року (а.с.а.с. 24-26), його основними посадовими обов`язками є, зокрема, робота з відомостями про зміст планів, документів тощо, які окремо визначаються Зводом відомостей, що становлять державну таємницю і затверджуються спеціальним наказом Центрального управління Служби безпеки України та мають ступінь секретності «Цілком таємно», «Таємно», а також робота з мобілізаційними документами, що містять службову інформацію. 
Наказом Управління служби безпеки України в Закарпатській області від 19 червня 2020 року № 38д ОСОБА_1 надано допуск до державної таємниці за формою 2 (зазначений наказ міститься у матеріалах дисциплінарної справи з грифом обмеження доступу «Для службового користування» та був досліджений судом).
За результатами розгляду дисциплінарної справи, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 відповідно до пункту 54 Порядку № 939, який взяв на себе письмове зобов`язання громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці, під час спроби виїзду за кордон 09 травня 2025 року свідомо порушив вимоги абзацу шостого статті 28 Закону України «Про державну таємницю» в частині, що стосується повідомлення у письмовій формі про свій виїзд за межі України посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, пункту 696 Порядку № 939, а саме: перед виїздом до іноземної країни не надав письмового повідомлення про намір виїхати до іноземної країни начальнику ГУ ДМС у Закарпатській області та режимно-секретному органу ГУ ДМС у Закарпатській області та не отримав в режимно-секретному органі ГУ ДМС у Закарпатській області відповідний інструктаж перед виїздом до іноземної країни. 
Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту – Закон України № 889-VIII) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях. 
Відповідно до статті 3 частини 1 Закону України №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця. 
Відповідно до статті 5 частин 1-3 Закону України № 889-VIII, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією Украйни, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом. 
Основні обов`язки державного службовця закріплені у статті 8 Закону України № 889-VIII, відповідно до якої державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. 
Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах. 
Відповідно до статті 64 частини 1 Закону України № 889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. 
Статтею 65 частиною 1 Закону України № 889-VIII визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Відповідно до статті 65 частини 2 пункту 5 Закону України № 889-VIII, дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень. 
Аналіз наведених норм свідчить, що дисциплінарний проступок - це протиправна винна поведінка (дія або бездіяльність) державного службовця, яка підпадає під ознаки одного з правопорушень, передбачених статтею 65 частиною 2 Закону України № 889-VIII.
Відповідно до статті 66 частини 1 Закону України № 889-VIII, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби. 
Стаття 68 Закону України № 889-VIII визначає суб`єктів, уповноважених порушувати дисциплінарні провадження та застосовувати дисциплінарні стягнення, зокрема, суб`єктом призначення стосовно інших державних службовців. 
Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії (стаття 65 частина 2 Закону України № 889-VIII). 
З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (стаття 73 частина 1 Закону України № 889-VIII). 
Статтею 71 Закону України № 889-VIII визначено порядок здійснення дисциплінарного провадження, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі. 
Відповідно до статті 73 частини 2 Закону України № 889-VIII, дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (стаття 73 Закону України № 889-VIII). 
При цьому, статтею 74 частиною 1 Закону України № 889-VIII встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. 
Відповідно до статті 77 Закону № 889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. 
У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. 
У разі виявлення за результатами розгляду ознак кримінального чи адміністративного правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу. 
Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. 
Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення. У разі відмови державного службовця від одержання копії наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження такий документ не пізніш як у триденний строк з дня прийняття рішення надсилається державному службовцеві за місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 
Відповідно до статті 66 частини 3 Закону України № 889-VIII, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Відповідно до статті 67 частини 1 Закону України № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків. 
Звертаючись до суду за захистом, позивач зазначив, що 09 травня 2025 року перебував на робочому місці, в тому числі після закінчення робочого дня, оскільки очікував відповідь з Міграційної служби України про надання дозволу чи відмови в його наданні на перетин кордону. Разом із ним в цей час на робочому місці також перебували працівники головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, а саме Михайлишин Ігор Володимирович - начальник головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, ОСОБА_2 , начальник відділу персоналу головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, ОСОБА_3 , начальник відділу документального забезпечення головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області. В цей день власному транспортному засобі марки «Mersedes» д.н.з. НОМЕР_5 до пропускного пункту «Ужгород» з метою перетину державного кордону України не виїздив, оскільки в цьому не було потреби, так як відповідь з Державної міграційної служби України про надання дозволу на виїзд за кордон не отримав, а тому усвідомлював, що підстав для перетину державного кордону України немає. Також вказує, що у заяві про надання відпустки ним було зазначено про початок відпустки з 11 травня 2025 року.
У своїх поясненнях від 25 серпня 2025 року ОСОБА_1 зазначив, що у квітні 2025 року з медичного центру MEDICON, поліклініки Височани, розташованого за адресою: вулиця Соколовська, 304, м. Прага, йому надійшло медичне підтвердження про необхідність проведення планового комплексного обстеження у період з 05 по 15 травня 2025 року, у зв`язку з чим він звертався до керівництва ДМС про надання дозволу про виїзд за кордон. Зазначене питання залишилося без розгляду, тому за кордон він більше не виїжджав (зазначені пояснення містяться у матеріалах дисциплінарної справи з грифом обмеження доступу «Для службового користування» та були досліджені судом). 
У своїх поясненнях від 10 вересня 2025 року ОСОБА_1 зазначив, що для отримання погодження виїзду ним за кордон він звертався не до керівництва ДМС, а до свого безпосереднього керівника - начальника ГУ ДМС у Закарпатській області Михайлишина 1.В., який вже телефонним зв`язком мав зв`язатися з керівництвом ДМС. зазначив, що надав відповідні матеріали по хворобі ОСОБА_4 , а вже після телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_1 про те, що керівництво ДМС не погодило його виїзд за кордон, після чого ОСОБА_1 не мав наміру перетину кордону та відповідної спроби не здійснював (зазначені пояснення містяться у матеріалах дисциплінарної справи з грифом обмеження доступу «Для службового користування» та були досліджені судом). 
Також судом встановлено, що не заперечується учасниками справи, на засіданні дисциплінарної комісії 10 вересня 2025 року ОСОБА_1 заперечував факт спроби перетину державного кордону 09 травня 2025 року, стверджував, що в указаний день не відвідував міжнародний пункт пропуску з метою перетину кордону, управління транспортним засобом марки «Mersedes-Benz ML350» (державний номерний знак НОМЕР_5 ), що перебуває в його користуванні, нікому не передавав. 
Протоколом № 1 від 29 вересня 2024 року конференцією державних службовців Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області затверджені правила внутрішнього службового розпорядку Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (зазначені правила містяться у матеріалах дисциплінарної справи з грифом обмеження доступу «Для службового користування» та були досліджені судом).
Відповідно до зазначених правил тривалість робочого часу державного службовця становить 40 годин на тиждень. У Головному управлінні Державної міграційної служби України в Закарпатській області встановлюється п`ятиденний робочий тиждень із восьмигодинним робочим днем. Тривалість перерви для відпочинку та харчування становить 1 година. Перерва для відпочинку і харчування не включається в робочий час.
Під час розгляду справи по суті було встановлено, що робочий день у Головному управлінні Державної міграційної служби України в Закарпатській області встановлений з 08 години до 17 години з понеділка по п`ятницю.
Листом слідчого управління ГУНП у Львівській області від 01 вересня 2025 року за № 280773-2025 відповідачеві було надіслано у тому числі засвідчений переклад з чеської мови медичного підтвердження (також доданого позивачем до позовної заяви (а.с.а.с. 43, 44)) та свідоцтва про хворобу № 579/23 (зазначений лист, переклад, свідоцтво про хворобу містяться у матеріалах дисциплінарної справи з грифом обмеження доступу «Для службового користування» та були досліджені судом).
Листом слідчого управління ГУНП у Львівській області від 12 вересня 2025 року за № 294616-2025 відповідачеві було надіслано у тому числі копію протоколу огляду від 22 липня 2025 року у якому зафіксовано наявність у вмісті вилученого телефону позивача медичні документи позивача, а саме, засвідчений переклад з чеської мови медичного підтвердження (також доданого позивачем до позовної заяви (а.с.а.с. 43, 44)) та свідоцтва про хворобу № 579/23 (зазначений лист, переклад, свідоцтво про хворобу містяться у матеріалах дисциплінарної справи з грифом обмеження доступу «Для службового користування» та були досліджені судом). 
Таким чином судом встановлено, що засвідчений переклад з чеської мови медичного підтвердження був наданий відповідачеві слідчим управлінням ГУНП у Львівській області, який в свою чергу, містився у вилученому у позивача телефоні.
Окрім того, листом слідчого управління ГУНП у Львівській області від 01 вересня 2025 року за № 280773-2025 відповідачеві було надіслано і відповідь НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 серпня 2025 року за № 02.3/11771-25-Вих., а також копію контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню (зазначений лист та контрольний талон містяться у матеріалах дисциплінарної справи з грифом обмеження доступу «Для службового користування» та були досліджені судом).
У листі НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 серпня 2025 року № 02.3/11771-25-Вих було зазначено, що 09 травня 2025 року громадянином ОСОБА_5 була здійснена спроба виїзду за межі території Укроаїни через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород» в напрямку Словацької республіки. 09 травня 2025 року близько 17 год 20 хв. у міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород» прибув громадянин ОСОБА_1 на транспортному засобі марки «Mersedes-Benz ML350», державний номерний знак НОМЕР_6 для проходження прикордонно-митного контролю. Після отримання контрольного талону, водій на вказаному транспортному засобі прибув на виїзний канал руху для проходження контролю по «зеленому коридору». В ході проведення ідентифікації особи та відбору документів працівник прикордонної служби здійснив опитування громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7 щодо підстав виїзду за межі території України. ОСОБА_1 повідомив, що перебуває на керівній посаді в одній з державних служб. Працівниками прикордонної служби було надано усне роз`яснення ОСОБА_1 щодо порядку виїзду за кордон державних службовців відповідно до пункту 2.14 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (зі змінами). Отримавши роз`яснення, ОСОБА_1 відмовився від подальшого проходження контролю та прийняв рішення повернутися на територію України і близько 17 год. 40 хв. 09 травня 2025 року виїхав з території пункту пропуску «Ужгород» в бік м. Ужгород.
Відповідно до контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, що був доданий до вищевказаного листа, на такому містяться позначки: « 2 особи» у транспортному засобі марки «МеersedesBenz», державний номерний знак « НОМЕР_4 », «повернута за власним бажанням».
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 автомобіль «МеersedesBenz», державний номерний знак « НОМЕР_4 » належить громадянину ОСОБА_8 (а.с. 45).
05 травня 2025 року позивачем начальнику Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській була скерована заява про надання частини щорічної основної відпустки тривалістю 2 (два) календарні дні та щорічну додаткову відпустку тривалістю 10 (десять) календарних днів з 12 травня 2025 року з виїздом за кордон, з метою проходження медичного обстеження в Чеській Республіці (а.с. 47).
Під час розгляду справи судом встановлено, що зазначена заява не була реалізована шляхом видачі відповідного наказу. 
Допитані в якості свідків (підписані присяги свідків та розписки свідків наявні в матеріалах справи) начальник відділу документального забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській ОСОБА_3 та начальник відділу персоналу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській Галеєв В`ячеслав Назипович повідомили суду, що 09 травня 2025 року вони знаходилися на робочому місці майже до 18 годин, оскільки очікували погодження відпустки позивача. Близько 18 години позивач їм повідоми, що вони можуть бути вільними. ОСОБА_2 також вказав на те, що, коли близько 18 години покидав робоче місце, то ОСОБА_1 залишався ще на роботі.
Зазначеними показаннями свідків спростовується інформація, взята до уваги відповідачем притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, що зазначена в листі НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 серпня 2025 року № 02.3/11771-25-Вих з приводу перебування позивача 09 травня 2025 року, зокрема з 17 год 20 хв. по 17 год. 40 хв. у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород».
Суд вважає за необхідне надати оцінку листу НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 серпня 2025 року № 02.3/11771-25-Вих.
Зокрема, суд звертає увагу учасників, що мова у цьому листі йде про ОСОБА_9 , а також про ОСОБА_1 (по-батькові не зазначено). Більше ідентифікаційних даних не зазначено. Як вказувалося судом вище, автомобіль «МеersedesBenz», державний номерний знак « НОМЕР_4 » належить громадянину ОСОБА_8 . Також суд зазначає, що опитані військовослужбовці, від яких отримана інформація є знеособленими, відсутні будь-які їхні ідентифікаційні дані цих військовослужбовців, відсутні відповідні рапорти цих військовослужбовців, які запам`ятали події більш як тримісячної давності, не є зрозумілим у зв`язку із чим опитані військовослужбовці запам`ятали події саме 09 травня 2025 року, будучи опитані 30 серпня 2025 року. До вказаного листа не було надано жодних документів (наявних у зазначеного прикордонного загону, які, як вказано у листі, були відібрані в ході ідентифікації особи), що вказують на позивача. 
Щодо контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, що був доданий до вищевказаного листа, то судом зауважується, що такий талон містить лише рукописний текст з приводу кількості осіб, вид транспортного засобу та номер державного номерного знаку. 
Такий талон жодним чином не стверджує факт належності такого позивачеві також із врахування аналізу листа НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 серпня 2025 року № 02.3/11771-25-Вих.
Таким чином суд критично оцінює, як лист НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 серпня 2025 року № 02.3/11771-25-Вих., так і доданий до нього контрольний талон. У зв`язку із цим зазначені лист та контрольний талон із врахуванням показань свідків та відсутністю відповідного наказу щодо реалізації заяви на відпустку від 05 травня 2025 року - можуть свідчити про спробу позивача виїхати за кордон.
У постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 811/1202/18 Верховний Суд наголосив, що для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (зокрема, від 09.12.1994, справа "Руїс Торіха проти Іспанії", заява № 18390/91; від 21.01.1999, справа "Гарсія Руїз проти Іспанії") - суд нагадав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 9, код ЄДРПОУ 37508470) про визнання протиправним та скасування наказу – задовольнити
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України від 02 жовтня 2025 року № 3-дв «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у виді догани». 
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 9, код ЄДРПОУ 37508470) судові витрати із сплати судового збору у розмірі 3028 (три тисячні двадцять вісім гривень) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 15 липня 2026 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 24 липня 2026 року.

Суддя | С.Є. Гаврилко