Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1409/26
Провадження № 2-а/439/21/26

09 липня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області 
в складі:
головуючого судді Петейчука Б.М., 
з участю секретаря 
судового засідання Ковальчук Н.І., 

позивач ОСОБА_1 ,
представник відповідача Колєснік Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1  до Головного управління національної поліції у Черкаській області, про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, ухвалив таке рішення.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ГУНП у Черкаській області, у якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №7335387 від 08.06.2026 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, і закрити провадження у справі.

Стислий виклад позиції позивача.
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №7335387 від 08.06.2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 510,00 грн, а провадження у справі закрити.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.06.2026 року о 11 год. 48 хв. у м. Корсунь-Шевченківський по вул. Ювілейній, 25, керуючи автомобілем Peugeot 3008 (д.н.з. НОМЕР_1 ), він нібито здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом, чим порушив п. 14.6 «в» ПДР України.
Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою з огляду на те, що попереду нього зі швидкістю 30–35 км/год, без увімкнених спеціальних світлових сигналів рухався службовий автомобіль поліції, створюючи перешкоду для потоку.
Позивач розпочав маневр випередження на безпечній та відкритій ділянці дороги, де не було суцільної розмітки чи заборонних знаків. Будь-які дорожні знаки, які б попереджали про наближення до пішохідного переходу, на вказаній ділянці були відсутні. Лише на етапі завершення маневру позивач помітив фрагмент старої, зношеної та стертої фарби на правій частині дороги. 
Вказаний фрагмент не відповідає вимогам ДСТУ 2587:2021, щодо коефіцієнта яскравості, світлоповертання та зношеності, а тому не може вважатися належною дорожньою розміткою. Інспектор поліції проігнорував заперечення водія та жодним чином не зафіксував і не виміряв точну відстань у 50 метрів до переходу.

Стислий виклад позиції відповідача. 
Від відповідача — Головного управління Національної поліції в Черкаській області — до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю та просить відмовити в їх задоволенні.
На обгрунтування своїх заперечень зазначив, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є повністю доведеним. 08.06.2026 року о 11:48 в м. Корсунь-Шевченківський, по вул. Ювілейна, 25, позивач, керуючи автомобілем марки PEUGEOT 3008 (номерний знак НОМЕР_1 ), здійснив маневр обгону поліцейського автомобіля ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом в межах населеного пункту, чим порушив п. 14.6 «в» ПДР України.
Подія правопорушення підтверджується наявними матеріалами: оскаржуваною постановою, рапортом поліцейського Хоменка В.В., а також матеріалами відеозапису з автомобільного реєстратора службового автомобіля поліцейських та нагрудної бодікамери поліцейського № 964674.
З відеозаписів чітко вбачається, що поліцейський автомобіль рухався зі швидкістю, яка не була нижчою за звичайну швидкість потоку, і перешкод для руху не створював. Позаду нього не було інших транспортних засобів, окрім автомобіля позивача.
Твердження позивача про неналежність розмітки через її часткову зношеність спростовуються відеозаписом, оскільки розмітка проглядається з достатньої відстані, а сам обгін було здійснено у безпосередній близькості до неї. За таких обставин точне вимірювання відстані в 50 метрів не є необхідним, оскільки цей факт є наочним і очевидним.
Порядок розгляду справи поліцейським Хоменком В.В. було повністю дотримано відповідно до вимог Інструкції № 1395. Поліцейський представився, повідомив про відеофіксацію, роз`яснив права за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, ознайомив водія з відеодоказом, заслухав його пояснення та правомірно наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Сама лише незгода позивача не може бути підставою для скасування законного рішення.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.
16 червня 2026 року відкрито провадження у справі.
Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.
25 червня 2026 року від представника відповідача: Колєснік Н.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю у зв`язку з безпідставністю останніх.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на тому, що працівниками поліції неправомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, з огляду на зазначені у позовній заяві.
Представник відповідача Колєснік Н.І. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовної заяви.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Доказами у справі встановлено, що 08.06.2026 року капралом поліції Хоменком В.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА №7335387 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 510,00 грн. Згідно з фабулою постанови, водій здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті.
Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з реєстратора патрульного автомобіля та фотоматеріалами ділянки дороги по вул. Ювілейній, 25 у м. Корсунь-Шевченківський підтверджено, що: Дорожні знаки 5.38.1 або 5.38.2 («Пішохідний перехід») у напрямку руху позивача відсутні; дорожня розмітка 1.14.1 («зебра») на проїзній частині частково відсутня. Зберігся лише фрагмент зношеної фарби на правій смузі, який через суттєвий відсоток зносу не дозволяє водію візуально ідентифікувати ділянку як пішохідний перехід; огляд правої частини проїзної частини для водія Peugeot 3008 на початку маневру був перекритий кузовом службового автомобіля поліції, що рухався попереду.

Мотиви суду.
Нормативними положеннями статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
За змістом пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Нормою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Себто засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України Закону України «Про Національну поліцію» акцентовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).
Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Заслухавши пояснення сторін, які з`явилися в судове засідання, та дослідивши матеріали справи і надані відеодокази, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав.
Згідно з п. 1.10 ПДР України, пішохідний перехід позначається дорожніми знаками 5.38.1–5.41.2, дорожньою розміткою 1.14.1–1.14.3 або пішохідними світлофорами. За відсутності розмітки межі визначаються відстанню між знаками. Пунктом 14.6 «в» ПДР України заборонено обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті. Проте, щоб водій міг виконати цю вимогу, сама заборонена зона має бути належним чином ознакована, щоб учасник дорожнього руху мав об`єктивну змогу її сприйняти.
Суд зазначає, що дорожня розмітка повинна відповідати національним стандартам. Відповідно до вимог ДСТУ 2587:2021 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня», технічний стан розмітки (зокрема її зношеність, коефіцієнт яскравості та світлоповертання) є визначальними для її правового статусу. Стерта, фрагментарна фарба, яка втратила цілісність, не виконує своєї інформативної функції та не може вважатися належною дорожньою розміткою. Посилання відповідача у відзиві на те, що «часткова зношеність» є достатньою, оскільки вона проглядається, суд відхиляє. Водій не повинен вгадувати дорожню обстановку за залишками фарби, якщо відсутні дублюючі дорожні знаки.
У зв`язку з відсутністю дорожніх знаків та незадовільним станом розмітки 1.14.1, позивач не мав об`єктивної та завчасної можливості дізнатися про наявність на даній ділянці пішохідного переходу. Отже, в діях водія відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивна сторона — вина у формі умислу чи необережності.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Оскільки відповідачем не доведено належного облаштування пішохідного переходу, оскаржувана постанова є протиправною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження у справі — закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 5, 6, 8-10, 72-78, 241-246, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №7335387 від 08.06.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.
Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КупАП щодо ОСОБА_1 – закрити.
Стягнути з Головного управління національної поліції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 665 грн. 60 коп., який був сплачений позивачем при зверненні із позовом до суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 21 липня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ГУНП у Черкаській області, місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ЄДРПОУ 40108667.

Суддя        Б.М. Петейчук