ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" серпня 2026 р. справа № 300/4959/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що виявляється у невиконанні обов`язків щодо належного перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , з урахуванням, щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протягом тривалого часу не здійснювався належний перерахунок пенсії позивача у зв`язку зі щорічним збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.07.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду 24.07.2026. Відповідно до відзиву відповідач заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позову з мотивів, що відповідач діяв в межах повноважень та в спосіб, визначений чинним законодавством. Зазначено, що позивач з 28.09.1999 отримує пенсію по інвалідності III група загальне захворювання відповідно до Закону № 1058-IV. Страховий стаж роботи становив 40 років 4 місяці 7 днів (враховано по 30.09.2007), в тому числі додатковий стаж 13 років 1 місяць, коефіцієнт страхового стажу - 0,40333. Заробітна плата врахована згідно довідки про заробітну плату за період з 01.01.1985 по 31.12.1989 та з липня 2000 по вересень 2007 за даними персоніфікованого обліку, де індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складає 0,72842. Оскільки позивачу призначено пенсію з 28.09.1999, то відповідно з 01.10.2017 позивачу перераховано розмір пенсії відповідно до пункту 4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV та застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні для обчислення пенсії за три роки 2014-2016 роки у розмірі 3764,40 грн. Позивачу з 01.03.2019 проведено перерахунки пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнт 1,17, з 01.05.2020 1,11, з 01.03.2021 - 1,11, з 01.03.2022 - 1,14, з 01.03.2023 - 1,197, з 01.03.2024 - 1,0796, з 01.03.2025 - 1,115 та з 01.03.2026 - 1.121 та із середньою заробітною платою 9992.40, де 3764,40 - показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки. Крім наведеного зазначено, що ця справа належить до справ, щодо яких на момент звернення позивача до суду сформовано достатньо сталу практику їх розгляду, а тому, сума витрат 13000 грн., яку просить стягнути позивач, є завищеною та неспівмірною із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).
21.08.2026 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, відповідно до якої позивач заперечує доводи відповідача, просить позов задовольнити.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28.09.1999 отримує пенсію по інвалідності III група загальне захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на звернення позивача від 17.03.2026 (вх. від 23,03.2026 №7615/Р-0900-26) відповіддю від 20.04.2026 № 9431-7615/Р-02/8-0900/26 повідомило, що страховий стаж становить 40 років 4 місяці 7 днів (враховано по 30.09.2007), в тому числі додатковий стаж 13 років 1 місяць, коефіцієнт страхового стажу - 0,40333. Заробітна плата врахована згідно довідки про заробітну плату за період з 01.01.1985 по 31.12.1989 та з 01.07.2000 по 30.09.2007 за даними персоніфікованого обліку, де індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складає 0,72842. З 1 жовтня 2017 року було проведено осучаснення пенсій - перерахунок пенсій за новою формулою з урахуванням показника середньої заробітної плати за три роки, а саме 3764,40 грн за 2014-2016 роки. Даний показник середньої заробітної плати індексувався із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, а саме: на 1,17 (2019 рік - 4404,35 грн), на 1,11 (2020 рік - 4888,83 грн), на 1,11 (2021 рік - 5426,60 грн), на 1,14 (2022 рік - 6186,32 грн), на 1,197 (2023 рік - 7405,03 грн), на 1,0796 (2024 рік - 7994,47 грн), на 1,115 (2025 рік - 8913,83 грн), на 1,121 (2026 рік - 9992,40 грн). Для обчислення пенсії позивача з 1 жовтня 2017 року застосовано середній заробіток за 2017 рік - 3764,40 грн та позивачу проводилися всі вищезазначені перерахунки. Пенсія перераховувалась та виплачується відповідно до норм чинного законодавства. (а.с. 15-17).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
З 01.01.1992 постановою Верховної Ради України від 06.12.1991 №1931-XII введено в дію Закон №1788-XII в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення: за вислугу років, за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
З 11.10.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким розділ XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV доповнено пунктами 4-3, 4-7 такого змісту: 
"4-3. Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.".
Отже, Законом № 2148-VIII установлено, що з 01.10.2017 пенсії, призначені до набрання ним чинності, підлягають перерахунку із застосуванням середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки та величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%. Зазначений Закон регулює порядок перерахунку раніше призначених пенсій.
Враховуючи, що позивачу з 28.09.1999 призначено пенсію по інвалідності, відповідач обґрунтовано з 01.10.2017 провів перерахунок пенсії позивача за новою формулою з урахуванням показника середньої заробітної плати за три роки, а саме 3764,40 грн за 2014-2016 роки.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії.
Частиною 5 ст. 2 Закону № 1282-XII визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Згідно зі ст. 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Так, механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначено Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124.
Згідно з абз. 1, 2 п. 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Суд зазначає, що з метою забезпечення у 2019-2026 роках проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України визначив такі розміри коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема:
у 2019 році - 1,17 згідно з Постановою № 124;
у 2020 році - 1,11 згідно з Постановою № 251;
у 2021 році - 1,11 згідно з Постановою № 127;
у 2022 році - 1,14 згідно з Постановою № 118.
у 2023 році - 1,197 згідно із Постановою № 168;
у 2024 році - 1,0796 згідно з Постановою № 185;
у 2025 році - 1,115 згідно з Постановою № 209;
у 2026 році - 1,121 згідно з Постановою № 236.
Таким чином, індексація пенсій у 2019-2026 роках повинна проводитись відповідно до Постанови № 124, Постанови № 251, Постанови № 127, Постанови № 118, Постанови № 168, Постанови № 185, Постанови № 209, Постанови № 236, Порядку № 124 та з урахуванням приписів частини другої статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115, 1,121 відповідно.
Як встановлено, відповідачем проведено позивачу перерахунки пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, з 01.03.2019, на коефіцієнт 1,17, з 01.03.2020 1,11, з 01.03.2021 - 1,11, з 01.03.2022 - 1,14, з 01.03.2023 - 1,197, з 01.03.2024 - 1,0796, з 01.03.2025 - 1,115 та з 01.03.2026 - 1,121 та із середньою заробітною платою 9992,40, де 3764,40 - показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.
Таким чином, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що виявляється у невиконанні обов`язків щодо належного перерахунку пенсії позивачу відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності позивачу, з урахуванням, щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Щодо клопотання адвоката в інтересах позивача у відповіді на відзив про витребування доказів суд зазначає, що згідно частин 1, 2 статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Наявні у справі докази у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, при цьому, суд не вбачає підстав для витребування доказів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому слід відмовити в задоволенні позову. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.