ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/1108/26
01 вересня 2026 року | м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:
головуючої судді Дерех Н.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під
час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 про те, що у додатних до рапорту документах, виданих медичними установами, відсутній документ, який підтверджує наявність на даний час у дружини позивача ОСОБА_2 онкологічного захворювання, які є підставою для відмови відповідачем позивачу у звільненні з військової служби, є неправильними, безпідставними та необґрунтованими, а дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні підпункту «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із сімейними обставинами протиправними. Вважає, що до рапорту додані медичні документи, які підтверджують діагноз дружини позивача.
Ухвалою суду від 06.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Доводи відповідача зводяться до того, що наведені в рапорті та позовній заяві обставини для звільнення з військової служби позивача не підтверджені належними документами.
Ухвалою суду від 24.03.2026 постановлено відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Також, ухвалою суду від 24.03.2026 постановлено відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик свідка.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді оператора-топогеодезита другого відділення першого самохідного артилерійського взводу третьої самохідної артилерійської батареї першого самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , військове звання сержант. 
ОСОБА_2 є дружиною позивача, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 17.05.2025.
05.02.2026 року позивач звернувся із рапортом до командира 3-ї самохідної артилерійської батареї, в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення його із військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із сімейними обставинами, а саме необхідністю здійснення догляду за дружиною з числа осіб з інвалідністю ІІІ групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання.
11.02.2026 командуванням Військової частини НОМЕР_1 за результатом розгляду рапорту у звільненні позивача із з військової служби за сімейними обставинами відмовлено. Підставою відмови зазначено, що відповідно до висновку начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 у додатних до рапорту документах, виданих медичними установами, відсутній документ, який підтверджує наявність на даний час у дружини позивача онкологічного захворювання.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII; тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на час виникнення спірних правовідносин і ухвалення цього рішення.
Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено та проведено загальну мобілізацію.
Підстави звільнення з військової служби передбачені ст.26 Закону №2232-XII і залежать від виду військової служби. Підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, передбачені частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби, зокрема, під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Так, згідно з абз.12 п.3 ч.12 ст.26 Закону №2232-XII, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах, серед іншого, під час дії воєнного стану:
«необхідність здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів».
Відповідно до ч.7 ст.26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008. Пунктом 233 цього Положення передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.
Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог зазначеного Положення визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року №170 (далі Інструкція №170).
Підпунктом 24 п.5 Додатку 19 до Інструкції №170 визначено перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби у разі необхідності здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів: копія свідоцтва про шлюб; один із документів, що підтверджує інвалідність дружини (чоловіка): довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року №2067, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою згідно з наказом Мінсоцполітики від 21 вересня 2015 року №946; документ, що підтверджує наявність у дружини (чоловіка) захворювання та/або причину інвалідності.
Відповідно до абз.4 п.18 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 року №1338 (далі Положення №1338), справи пацієнтів, що хворіють на новоутворення (C00-D48 за НК 025:2021), надсилаються на розгляд експертних команд, створених на базі надкластерних закладів охорони здоров`я за онкологічним напрямом.
Пунктом 23 Положення №1338 визначено вичерпний перелік причин інвалідності, що фіксуються експертною командою, а саме: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я); професійне захворювання; травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання у визначених цим пунктом випадках; захворювання у визначених цим пунктом випадках; поранення чи інше ушкодження здоров`я, одержані від вибухонебезпечних предметів; захворювання або інші ушкодження здоров`я, пов`язані з позбавленням особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України.
Так, суть спірних правовідносин полягає у тому, що позивач, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, звернувся до командування з рапортом про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п.2 ч.4 (абз.12 п.3 ч.12) ст.26 Закону №2232-XII у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за дружиною з числа осіб з інвалідністю ІІІ групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання.
Проте, відповідач відмовив позивачу у звільненні з військової служби, покликаючись на те, що відповідно до висновку начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 у додатних до рапорту документах, виданих медичними установами, відсутній документ, який підтверджує наявність на даний час у дружини позивача ОСОБА_2 онкологічного захворювання.
Втім, аналіз абз.12 п.3 ч.12 ст.26 Закону №2232-XII дає підстави для висновку, що законодавець поєднав сполучником «або» дві самостійні підстави для звільнення військовослужбовця за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю ІІІ групи:
за першою підставою інвалідність ІІІ групи має бути встановлена саме внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги) чи одного з парних органів;
за другою, самостійною підставою інвалідність ІІІ групи може бути встановлена внаслідок інших захворювань, однак обов`язковою умовою є наявність у такої особи одного із супутніх захворювань: онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів.
Таким чином, для виникнення у військовослужбовця права на звільнення з військової служби на підставі абз.12 п.3 ч.12 ст.26 Закону №2232-XII достатньо встановлення однієї з наведених підстав. Закон не вимагає від військовослужбовця додаткового доведення необхідності здійснення постійного догляду за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю ІІІ групи, оскільки така умова цією нормою не передбачена. 
Встановлення інвалідності дружини позивача внаслідок онкологічного захворювання підтверджується зокрема витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 76/25/2531/В від 03.12.2025 року. Зокрема, п.17.1.17 вказаного висновку містить відомості про діагнози особи. Основний діагноз: С54.1 – Злоякісне новоутворення ендометрія.
Крім цього, за змістом довідки № 88 від 13.01.2026 року ОСОБА_2 знаходиться на диспансерному обліку в лікаря онколога та потребує подальшого лікування. Діагноз: c-r corpori uteri pT1aN0M0 Ia ст. (перша), ІІІ кл.гр. (третя). Стан після оперативного втручання.
Таким чином, на переконання суду, позивачем подані до відповідача документи, які підтверджують наявність у дружини позивача - ОСОБА_2 онкологічного захворювання.
В свою чергу, дії відповідача щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, слід визнати протиправними.
Належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорт позивача від 05.02.2026 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 05.02.2026 про звільнення з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено та підписано 01 вересня 2026 року.
Копію рішення надіслати учасникам справи.
Реквізити учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ),
відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ).
Головуюча суддя Дерех Н.В.