Дата документу  Справа № 336/6561/25 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/6561/25    Головуючий в 1 інст.Зарютін П.В.
Провадження №33/807/178/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року  місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Коломоєць І.В. на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 27 червня 2025 року о 23-39 год., в м.Запоріжжя, по вул.Шевченка, 246, ОСОБА_1 , керував т/з Renault Kangoo , н/з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд на стан сп`яніння проводився з використанням спеціального технічного засобу - алкотестер "Драгер" з результатом тесту 0,45 проміле.

В апеляційній скарзі захисник – адвокат Коломоєць І.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про порушення судом права ОСОБА_1 на захист, оскільки судове засідання в суді першої інстанції, яке було призначено 05 серпня 2025 року, не було відкладено за клопотанням сторони захисту для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, та справа була розглянута у відсутність ОСОБА_1 та його захисника. 
Зауважує, що суд, як на доказ, посилається на відеозапис події, проте відеозапис події у судовому засіданні при розгляді справи не оглядався, під час ознайомлення з матеріалами справи сторона захисту виявила, що конверт з диском був не розпакований.
Вказує, що поліцейські при складанні протоколу порушили вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, оскільки працівники поліції не вручили ОСОБА_1 направлення на огляд та не роз`яснили останньому про можливість проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. В матеріалах справи направлення на огляд теж відсутнє. 
Наголошує на тому, що з відеозапису, долученого до протоколу, не убачається погодження ОСОБА_1 з результатами тесту Драгер, що свідчить про не дослідження судом відеозапису під час розгляду справи та необізнаність щодо відсутності згоди з результатом тесту. 
Зазначає, що ознаки сп`яніння, які зазначені в Акті огляду, викликають об`єктивні сумніви, оскільки з відеозапису убачається, що мова у ОСОБА_1 не порушена, хитання теж відсутнє.

В судове засідання, яке призначене на 08 травня 2026 року 11-30 годину, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Коломоєць І.В. не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином. У вказаний час судове засідання не розпочато з об`єктивних причин – через розгляд головуючим суддею справ, які були призначені раніше та розгляд яких не був завершений. 08 травня 2026 року о 12-28 годині захисник-адвокат Коломоєць І.В. подала на адресу апеляційного суду письмову заяву про відкладення розгляду справи, пославшись на збіг часу очікування і на те, що в цей день на 14:15 год вона викликана у судове засідання до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя для участі у кримінальній справі. 
З викладеного убачається, що до вказаного захисником судового засідання в іншому суді (який знаходиться у м.Запоріжжя) залишалося достатньо часу, тому поважних причин неявки захисника у судове засідання апеляційного суду по цій справі не убачається. Більш того, за аналогічним клопотанням захисника раніше вже відкладався апеляційний розгляд справи.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 викликався до суду шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною працівником поліції у протоколі, зі слів ОСОБА_1 , та стороною захисту при поданні апеляційної скарги, а також за допомогою SMS – повідомлення за номером телефону, вказаному в рапорті працівника поліції, згідно з відповідною довідкою у додатку «Viber» судова повістка є доставленою. Також здійснювалось відповідне оголошення на сайті Судової влади України.
Отже, ОСОБА_1 був обізнаний про знаходження його справи в провадженні апеляційного суду.
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність  ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції враховує практику Великої Палати Верховного суду, викладеній у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 згідно з якою, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.
Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03, п.41) від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.
Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для повідомлення  ОСОБА_1 та забезпечення його права на особисту участь під час апеляційного розгляду справи, проте останній долею своєї справи не цікавиться. 
В свою чергу, подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку  ОСОБА_1 може затягнути цей розгляд на невизначений час.
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі  ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Коломоєць І.В., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При апеляційному розгляді встановлено таке.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.9а) ПДР України), засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №374684 від 28 червня 2025 року, згідно з яким, 27 червня 2025 року о 23-39 год., в м.Запоріжжя, по вул.Шевченка, 246, водій ОСОБА_1 керував т/з Renault Kangoo, н/з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку з використанням технічного засобу Drager Аlcotest 6820, на місці зупинки транспортного засобу. Тест 2670, позитивний 0,45 ‰. З результатом згоден, від керування відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР. Про повторність попереджений, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- у картці обліку адміністративного правопорушення, згідно з якою, водій ОСОБА_1 керував т/з Renault Kangoo, н/з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку з використанням технічного засобу Drager Аlcotest 6820, на місці зупинки транспортного засобу. Тест 2670, позитивний 0,45 ‰. З результатом згоден, від керування відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР. Про повторність попереджений;
- у роздруківці тесту газоаналізатору Alcotest6820, тест №2670, проведений 27 червня 2025 року о 23-44 годині, результат тесту 0,45‰;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, за допомогою AlcotestDrager6820, результат огляду на стан сп`яніння: позитивний 0,45‰, з результатом ОСОБА_1 згоден, що засвідчено його підписом;
- у довідці про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та отримання останнім посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 24 липня 2013 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази в свою чергу узгоджуються з відомостями, викладеними: в рапорті інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Попалвської Л., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби у Шевченківському районі м, Запоріжжя 27 червня 2025 року о 23-39 годині за адресою: вул.Шевченка 246, на підставі ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію", було зупинено автомобіль Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, на що ОСОБА_1 погодився. Результат огляду позитивний: Тест №2670; 0,45 проміле. ОСОБА_1 з результатом згоден.
На ОСОБА_1 , було складено протокол ЕПР1 374684 за ч.І ст. 130 КУпАП, за порушення вимог п.п. 2.9.а. ГІДР України. Посвідчення водія не вилучалось; тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування ТЗ відсторонено шляхом паркування ТЗ без порушення ПДР. Про повторність попереджено.
Фізична сила та спеціальні засоби не застосовувались. Подія зафіксована на боді камери 474996, 471859
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.9 а ПДР України), при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними і допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою, захисник Коломоєць І.В. подала клопотання про відкладення справи розглядом, пославшись на її виїзд до м.Києва, про що додала лише посадковий документ на 14-49 год.05.08.2025. 
Оскільки у відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, не є обов`язковою, суд розглянув справу за наявними доказами за відсутності вказаної особи та її захисника.

Відповідаючи на доводи сторони захисту про те, що суд першої інстанції, за наявності клопотання про відкладення розгляду справи, розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим порушено її право на захист, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
За змістом положень частини 3 статті 268 КУпАП, присутність осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковою.
Те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Коломоєць І.В., не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.
Більше того, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкового скасування прийнятої в справі постанови через розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права в т.ч. право на захист, проте, правильність висновків суду першої інстанції стороною захисту не було спростовано.
Доводи сторони захисту про те, що відеозапис події у судовому засіданні при розгляді справи не оглядався, під час ознайомлення з матеріалами справи сторона захисту виявила, що конверт з диском був не розпакований, є безпідставними та спростовуються змістом оскаржуваної постанови, де суд, обґрунтовуючи свої висновки, серед іншого послався і на відеозапис, який долучено до протоколу на диску для лазерних систем зчитування. 
Те, що при ознайомленні захисника з матеріалами справи конверт із зазначеним диском був запечатаний, на думку апеляційного суду само по собі не свідчить про те, що цей доказ не досліджувався судом. 
Доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, про те, що працівниками поліції при складанні протоколу порушені вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, оскільки працівники поліції не вручили ОСОБА_1 направлення на огляд та не роз`яснили останньому про можливість проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі; в матеріалах справи направлення на огляд теж відсутнє, з відеозапису, долученого до протоколу, не убачається погодження ОСОБА_1 з результатами тесту Драгер, що свідчить про не дослідження судом відеозапису під час розгляду справи та необізнаність щодо відсутності згоди з результатом тесту, не підтверджується складання акту огляду, ознаки сп`яніння особи, не є слушними та спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозаписом, з якого убачається, що працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що було повідомлено ОСОБА_1 та запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Так, перед проходженням огляду працівниками поліції було зроблено контрольний забір повітря та роз`яснено ОСОБА_1 , яким чином потрібно проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора. 
Після цього ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, в результаті огляду підтверджено стан сп`яніння у ОСОБА_1 - результат 0,45‰. На запитання працівників поліції, чи погоджується ОСОБА_1 з результатом такого огляду, останній відповів ствердно, проте відразу запитав у працівників поліції, скільки він має часу, для того, щоб поїхати до медичного закладу для проходження огляду, після чого працівник поліції ще раз уточнив, чи згоден ОСОБА_1 з результатом огляду за допомогою Драгера та запропонував йому пройти огляд в медичному закладі. На це ОСОБА_1 запитав, чи можливо пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу повторно, на що працівник поліції зазначив, що це неможливо та роз`яснив, що повторно ОСОБА_1 може пройти лише в медичному закладі або завтра, як забажає. На що ОСОБА_1 зазначив : «Оформлюйте, я завтра поїду». Після чого, працівник поліції зазначив, що оскільки ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Окрім того, у акті огляду у графі «з результатами згоден» ОСОБА_1 поставив свій підпис.
Також, підпис останнього міститься і у роздруківці з технічного приладу. 
Отже, підстав для направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу не було, оскільки фактично результати огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу останній не оспорював. 
Отже, твердження сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутні відомості, які підтверджують, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, спростовуються вищевказаним відеозаписом та іншими доказами. 
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом події.
З самих відеозаписів є очевидним, що ці записи здійснювалися працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на який послався суд в своїй постанові.
Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів апелянтом у встановленому законом порядку не спростовано.
Вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу захисника – адвоката Коломоєць І.В. залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева