ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2026 року м.Дніпро Справа № 908/1841/24 (908/1261/24)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Соп`яненко О.Ю. (доповідач) 
суддів: Верхогляд Т.А., Дарміна М.О.,

за участю секретаря судового засідання: Антоненко Д.О. 

за участю представників:
від скаржника (позивача): Ткаченко О.С. 
від відповідача: Погосян С.Г. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Електропівденмонтаж-10» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 (повний текст ухвали складено 01.06.2026, суддя Юлдашев О.О.) у справі № 908/1841/24 (908/1261/24) 

за позовом Приватного акціонерного товариства «Електропівденмонтаж-10» (вул. Жаботинського Леоніда, буд. 25, приміщення 13, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код юридичної особи 00121844)
до відповідача Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661)

про стягнення 8 703 441 грн 43 коп.

в межах розгляду справи про банкрутство № 908/1841/24 
Боржник – Приватне акціонерне товариство «Електропівденмонтаж-10», 69035, м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, буд. 25, прим. 13, ідентифікаційний код юридичної особи 00121844

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви і ухвали суду першої інстанції.

Господарським судом Запорізької області винесено рішення у справі № 908/1841/24(908/1261/24) від 19.03.2026, яким позов задоволено.
До суду 23.03.2026 надійшла заява представника позивача Приватного акціонерного товариства «Електропівденмонтаж-10» адвоката Ткаченко О.С. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 000, 00 грн.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 закрито провадження з розгляду заяви представника позивача Приватного акціонерного товариства «Електропівденмонтаж-10» адвоката Ткаченко О.С. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 000, 00 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції Приватне акціонерне товариство «Електропівденмонтаж-10» 03.06.2026 звернулося через підсистему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:
- ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 року у справі № 908/1841/24 (908/1261/24) про закриття провадження у справі за заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та стягнення витрат на професійну правничу допомогу – скасувати;
- прийняти за результатами заяви Позивача про ухвалення додаткового рішення нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) на користь Приватного акціонерного товариства «Електропівденмонтаж-10» (вул. Жаботинського Леоніда, буд. 25, приміщення 13, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код юридичної особи 00121844) витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час нового розгляду справи, в розмірі 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень.
Скаржник вважає прийняту ухвалу такою, що прийнята судом з порушенням норм процесуального права, а відтак є незаконною та підлягає скасуванню.
Зазначає, що висновок суду першої інстанції, що питання стягнення судових витрат було вирішено у рішенні суду від 19.03.2026 року, не відповідає фактичним обставинам справи та є помилковим.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.03.2026 року у справі № 908/1841/24 (908/1261/24) дійсно стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ПАТ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ-10» 37 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Вказує, що рішення Господарського суду Запорізької області від 19.03.2026 року у цій справі ухвалено за наслідками нового розгляду справи після скасування попередніх рішень постановою Верховного Суду від 30.07.2025 року Відповідно, у суду першої інстанції був обов`язок вирішити питання щодо розподілу понесених Позивачем судових витрат як при первісному розгляді справи, так і при повторному.
Витрати Позивача на професійну правничу допомогу надавалися як при первісному розгляді цієї справи, так і при повторному її розгляді. Відповідно, до закінчення судових дебатів адвокат Ткаченко О.С. повідомила суд про те, що докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу (в зв`язку з повторним розглядом справи) будуть подані протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у цій справі. Позивач свій обов`язок виконав та звернувся 23.03.2026 року з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу при повторному розгляді справи з наданням відповідних підтверджуючих документів
Щодо неможливості закриття провадження за заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що ГПК України не передбачено норми щодо закриття провадження за заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат. За наслідками розгляду заяви Позивача про відшкодування понесених судових витрат суд мав право задовольнити заяву повністю або частково, відмовити у її задоволенні або залишити без розгляду у випадку, передбаченому ч.8 ст.129 ГПК України.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», скориставшись правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України, подала заперечення щодо заявлених вимог в апеляційній скарзі, відповідно до якого просить відмовити Скаржнику у задоволенні скарги про скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 про закриття провадження у справі № 908/1841/24 (908/1261/24) та залишити її без змін.
У запереченні, зокрема, зазначає, що переглядаючи справу на новому розгляді, Господарський суд Запорізької області дав належну оцінку наданій правничій допомозі у справі № 908/1841/24 (908/1261/24) та вирішив питання щодо відшкодування Позивачу розміру витрат на правничу допомогу. Рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/1841/24 (908/1261/24) від 19.03.2026 питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу розглянуто, у зв`язку з чим додаткове рішення не може бути прийнято з цього питання, а отже, заява представника позивача ПАТ «Електропівденмонтаж-10» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 000,00 грн подана безпідставно.
За таких умов, ухвала від 21.04.2026 про закриття провадження у справі №908/1841/24 (908/1261/24) з розгляду заяви представника позивача Приватного акціонерного товариства «Електропівденмонтаж-10» адвоката Ткаченко О.С. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 000,00 грн є законною та обґрунтованою, а отже, не підлягає скасуванню.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Соп`яненко О.Ю. (суддя-доповідач), судді: Джепа Ю.А., Золотарьова Я.С.
На підставі розпорядження керівника апарату суду від 08.06.2026, з метою дотримання передбаченого законом строку для здійснення певної процесуальної дії, а саме: відкриття провадження у справі - у зв`язку з відпусткою судді Золотарьової Я.С. - члена колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 № 1 (зі змінами), призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 908/1841/24(908/1261/24). 
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2026 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Соп`яненко О.Ю., суддів: Джепи Ю.А., Фещенко Ю.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Електропівденмонтаж-10» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 у справі № 908/1841/24 (908/1261/24). Розгляд апеляційної скарги призначено на 14.07.2026 о 15 год. 00 хв. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань № 507.
У зв`язку з перебуванням судді-доповідача Соп`яненко О.Ю. у відпустці, відповідно до п. 2.7.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 1 від 01.04.2025, розгляд справи № 908/1841/24 (908/1261/24), призначеної на 14 липня 2026 року не відбувся.
У зв`язку з вирішенням питання щодо призначення розгляду справи, на виконання пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, з метою дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи, Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 16.07.2026 призначено автоматичну зміну складу колегії суддів по справі № 908/1841/24 (908/1261/24) шляхом передачі справи раніше визначеній колегії суддів.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.07.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Соп`яненко О.Ю., суддів: Джепи Ю.А., Золотарьової Я.С.
На підставі розпорядження керівника апарату суду від 19.08.2026, з метою дотримання встановлених законом строків розгляду справи та у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Джепи Ю.А., Золотарьової Я.С. - членів колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 № 1 (зі змінами), призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 908/1841/24 (908/1261/24).
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2026 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Соп`яненко О.Ю., суддів: Дарміна М.О., Верхогляд Т.А..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2026 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Електропівденмонтаж-10» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 у справі № 908/1841/24 (908/1261/24) прийнято до свого провадження визначеною колегією суддів.
19.08.2026 судове засідання не відбулося у зв`язку з тим, що член колегії суддя Верхогляд Т.А. була зайнята в іншому судовому засіданні. Відповідно до ухвали суду від 19.08.2026 відкладений розгляд справи на 20.08.2026 о 16 год. 00 хв..
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.
06.07.2026 до Центрального апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшло заперечення щодо заявлених вимог в апеляційній скарзі, в якому просить відмовити Скаржнику у задоволенні скарги про скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 про закриття провадження у справі № 908/1841/24 (908/1261/24) та залишити її без змін.
В судове засідання 20.08.2026 з`явилися представники скаржника (позивача) та відповідача.
Колегія суддів у судовому засіданні 20.08.2026 оголосила скорочену постанову.

5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.03.2026 року у справі № 908/1841/24 (908/1261/24) стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ПАТ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ-10» 5 952 063,11 грн основного боргу, 657 516,52 грн 3% річних, 3 324 590,89 грн інфляційних втрат, 119 210,05 грн судового збору і 37 000,00 грн витрат на правничу допомогу. 
Вказане рішення Господарського суду Запорізької області від 19.03.2026 року у справі ухвалено за наслідками нового розгляду справи після скасування попередніх рішень постановою Верховного Суду від 30.07.2025 року. 
Верховний Суд, задовольнивши касаційну скаргу Відповідача частково, скасовуючи ухвалені у справі судові рішення та передаючи справу для нового розгляду, не здійснював розподілу судових витрат.
До суду 23.03.2026 надійшла заява представника позивача Приватного акціонерного товариства “Електропівденмонтаж-10” адвоката Ткаченко О.С. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 000, 00 грн., 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 закрито провадження з розгляду заяви представника позивача Приватного акціонерного товариства «Електропівденмонтаж-10» адвоката Ткаченко О.С. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 000, 00 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору.

6. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4).
Предметом апеляційного перегляду у цій справі постало питання щодо правомірності закриття провадження з розгляду заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм права при ухвалені оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
За приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заява представника позивача Приватного акціонерного товариства “Електропівденмонтаж-10” адвоката Ткаченко О.С. про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 000, 00 грн визнана місцевим судом безпідставною, оскільки стягнення витрат на професійну правничу допомогу вже було вирішено у рішенні суду від 19.03.2026. 
При цьому, суд першої інстанції послався на приписи ч. ч. 1, 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо: відсутній предмет спору. 
Така позиція суду є передчасною та не грунтується на приписах господарського процесуального законодавства.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.03.2026 року у справі № 908/1841/24 (908/1261/24), ухваленим за наслідками нового розгляду справи після скасування попередніх рішень постановою Верховного Суду від 30.07.2025 року, стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ПАТ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ-10» 5 952 063,11 грн основного боргу, 657 516,52 грн 3% річних, 3 324 590,89 грн інфляційних втрат, 119 210,05 грн судового збору і 37 000,00 грн витрат на правничу допомогу. 
Верховний Суд, задовольнивши касаційну скаргу Відповідача частково, скасовуючи ухвалені у справі судові рішення та передаючи справу для нового розгляду, не здійснював розподілу судових витрат. 
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.05.2020 у справі № 530/1731/16-ц, у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Суд першої інстанції у рішенні від 19.03.2026 року здійснив розподіл судових витрат на правничу допомогу, зазначивши наступне:
«В позовній заяві позивачем вказаний попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на оплату професійної правничої допомоги в загальному розмірі 75 000 грн 00 коп.
У судовому засіданні 05.11.2024 до закінчення судових дебатів представник позивача заявив про те, що докази на підтвердження судових витрат разом з відповідною заявою будуть подані у передбачені процесуальні строки після прийняття рішення.
06.11.2024 передставником позивача подано до господарського суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій вказав, що витрати на оплату професійних правничих послуг, понесені позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, складають 46 000 грн 00 коп. Враховуючи, що рішенням суду позовні вимоги було задоволено частково, пропорційно до задоволеного розміру позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача 45 995 грн 40 коп. 
На підтвердження факту понесених витрат позивачем надано суду копії: договору про надання правової допомоги № 58/2023 від 15.06.2023, додаткової угоди № 4 від 10.05.2024 та акту № 4/1 від 05.11.2024 приймання-передачі послуг.
Заявлений позивачем розмір витрат складається з оплати таких послуг:
- вивчення та правовий аналіз матеріалів справи; здійснення розрахунку заборгованості; складання позовної заяви – 10 000,00 грн;
- складання заяви про уточнення позовних вимог (зменшення розміру первісно заявлених інфляційних втрат та донарахування відсотків та інфляційних втрат за період до призначення підготовчого судового засідання) – 3 000,00 грн;
- складання відповіді на відзив – 5 000,00 грн;
- складання заяви про передачу справи для подальшого розгляду в межах справи про банкрутство – 2 000,00 грн;
- складання повторної відповіді на відзив (в зв`язку з подачею відповідачем повторного відзиву на позовну заяву з додатковими аргументами) – 3 000,00 грн;
- складання пояснень щодо клопотання про витребування доказів – 4 000,00 грн;
- складання пояснень щодо контррозрахунку відповідача – 4 000,00 грн;
- представництво інтересів позивача в суді першої інстанції – 15 000,00 грн.
Оцінюючи надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат, суд погоджується з відповідачем в тій частині, що:
- складання повторного відзиву на позовну заяву, хоча і є виправданим з урахуванням конкретних обставин справи, однак не потребувало від адвоката значних витрат часу, адже у другомі відзиві лише дещо уточнено та розвинуто аргументи, що вже були висловлені;
- складання пояснень щодо клопотання про витребування доказів та пояснень щодо контррозрахунку також не є надто складною за обсягом роботою, адже базуються на вже викладеній раніше позиції позивача.
Також суд зазначає, що складання заяви про уточнення позовних вимог в частині їх зменшення стосовно бази нарахування інфляційних втрат в лютому місяці 2022 року пов`язане із допущеною помилкою в позовній заяві, на яку звернув увагу відповідач у відзиві. За таких обставин витрати зі складання уточнень в цій частині не відповідають критерію необхідності, адже йдеться про виправлення власної помилки, якої можна було б уникнути.
За таких обставин, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, беручи до уваги критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій їх необхідності та розумності їх розміру, суд вважає, що співмірні і розумні витрати відповідача на професійну правничу допомогу у даній справі становлять 37 000 грн 00 коп».
З наведеного не вбачається, що судом першої інстанції вирішено питання щодо розподілу понесених Позивачем судових витрат як при первісному розгляді справи, так і при повторному.
Так, апелянт зауважує, що під час первісного розгляду цієї справи Позивач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46 000,00 грн. Такі послуги під час первісного розгляду справи надавались адвокатом Богославським В.А. Докази понесення судових витрат знаходились в матеріалах справи, відповідно позивач повторно їх не подавав до суду. 
При повторному розгляді даної справи інтереси позивача представляв інший адвокат – Ткаченко Ольга Сергіївна. В позовній заяві Позивач зазначив попередній розмір заявлених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 75 000,00 грн. 
Фактично під час первісного розгляду справи Позивачем були понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 46 000,00 грн (докази на підтвердження вказаних витрат знаходяться в матеріалах справи). При подачі заяви про збільшення позовних вимог (при повторному розгляді справи) Позивачем було зазначено, що в зв`язку з новим розглядом справи він очікує понести додаткові витрати на оплату послуг з професійної правничої допомоги, орієнтовний розмір яких складає 41 000,00 грн. Тобто витрати Позивача на професійну правничу допомогу надавалися як при первісному розгляді цієї справи, так і при повторному її розгляді. 
Відповідно, до закінчення судових дебатів адвокат Ткаченко О.С. повідомила суд про те, що докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу (в зв`язку з повторним розглядом справи) будуть подані протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у цій справі. Позивач свій обов`язок виконав та звернувся 23.03.2026 року з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу при повторному розгляді справи з наданням відповідних підтверджуючих документів.
Відповідно до положень частин 3, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Отже, виходячи з системного аналізу вказаних приписів суд, вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, постановляє додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення. Можливість прийняття судом при розгляді питання про ухвалення додаткового рішення ухвали про закриття провадження не передбачена.
Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.
Закриття провадження у справі – це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Аналогічний за своєю суттю правовий висновок закріплено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 902/403/17, від 17.09.2019 у справі № 910/14672/17, від 27.05.2020 у справі № 916/1126/19, від 08.06.2021 у справі № 910/18211/19.
Місцевий суд помилково ототожнив процесуальну можливість закриття провадження у справі з закриттям провадження під час вирішення питання розподілу судових витрат після постановлення остаточного судового рішення за наслідками розгляду позовних вимог по суті.
Відтак, судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат необгрунтовано прийнято рішення про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору; питання щодо розподілу судових витрат не вирішено.

7. Висновки апеляційного господарського суду за результатами перегляду ухвали суду.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Електропівденмонтаж-10» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 у справі № 908/1841/24 (908/1261/24) слід скасувати. Матеріали справи № 908/1841/24 (908/1261/24) направити до Господарського суду Запорізької області для продовження розгляду. 
Оцінюючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).
У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно зі статтею 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав наведеного та керуючись статями 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Електропівденмонтаж-10» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 у справі № 908/1841/24 (908/1261/24) - задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 у справі № 908/1841/24 (908/1261/24) – скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, порядок та строк касаційного оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова підписана 04.09.2026.

Головуючий суддя О.Ю. Соп`яненко

Суддя Т.А. Верхогляд 

Суддя М.О. Дармін