Справа №464/1282/26
Провадження № 2/461/2046/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2026 року м.Львів
Галицький районний суд міста Львова в складі:
головуючого судді Романюка В.Ф., 
з участю: 
секретаря судового засідання Турянського В.А.,
представника позивача Тарасенка Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу за договором позики, -  
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тарасенко Леонід Леонідович, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму позики в розмірі 20 000 доларів США, що на день подання позову еквівалентно 864 162 грн., а також судові витрати.
В обґрунтування поданого позову покликається на те, що між ним та відповідачем у вересні 2021 року було укладено договір позики, що підтверджується розпискою, відповідно до якої відповідач як позичальник позичив у позикодавця ( ОСОБА_1 ) суму в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, яку зобов`язався повернути на вимогу (за першої потреби ОСОБА_1 ). В подальшому, позивач (через свого представника – адвоката Тарасенка Л.Л.) пред`явив вимогу до позичальника про повернення коштів – суми позики. Зокрема, 23.12.2025 відповідачу було надіслано Вимогу про повернення суми позики в розмірі 20 тисяч доларів США, яку він отримав 29.12.2025. Однак, відповідач станом на сьогодні не повернув позивачу суму коштів, проігнорувавши вимогу про повернення коштів. Позивач звертає увагу на те, що сума позики відповідно до розписки, написаної боржником, була надана в іноземній валюті, відтак і повернення суми позики повинно відбуватися в іноземній валюті. Просить позов задоволити.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 02.03.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики передано до Галицького районного суду м. Львова для розгляду по підсудності.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 головуючого суддю обрано Романюка В.Ф.
Ухвалою суду від 24 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 24 березня 2026 року заяву представника позивача ОСОБА_1  – адвоката Тарасенка Леоніда Леонідовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу за договором позики, - задоволено. 
Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), шляхом заборони її відчуження, до набрання рішенням законної сили в даній цивільній справі.
Ухвалою суду від 04 червня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу за договором позики, до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду м. Львова на 20 липня 2026 року на 14 год. 00 хв. 
Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на їх поштові та електронні адреси, а також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м. Львова).
Відповідач не подав відзиву на позовну заяву та інших заяв (клопотань) до суду від нього не надходило.
Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю. 
Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, на підтвердження та спростування позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. 
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що у вересні 2021 року відповідачем ОСОБА_2 написана власноручно розписка, якою він засвідчив факт отримання ним від ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, які зобов`язався повернути до першої потреби ОСОБА_1 /а.с.17/.
На підтвердження укладення даного договору позики, стороною позивача був представлений оригінал розписки.
Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2025 відповідачу було надіслано Вимогу про повернення суми позики в розмірі 20 тисяч доларів США, яку він отримав 29.12.2025 /а.с.6-9/. Однак, відповідач не повернув позивачу суму коштів, проігнорувавши вимогу про повернення коштів.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 
Таким чином, розписка про отримання в борг грошових коштів за своєю суттю є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Як встановлено у судовому засіданні, у визначені договором позики умови ОСОБА_2 грошові кошти не повернув, тобто не виконав взяті на себе зобов`язання, чим порушив умови договору позики. 
Відповідно загальна сума грошових коштів, які отримав у позику ОСОБА_2 складає – 20 000,00 доларів США, що на день подання позову еквівалентно 864 162 грн. 
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.
Звертаючись до суду із вказаним позовом про стягнення боргу  ОСОБА_1 , як на доказ підтвердження отримання відповідачем грошових коштів покликається на розписку, копія та оригінал якої знаходяться в матеріалах справи. 
Отже оцінюючи надані докази, суд визнає їх як належні та допустимі на підтвердження існування між сторонами правовідносин, які виникають з договору позики й відповідно доказів на спростування вказано відповідачем суду не надано.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що розписка про отримання позики є підтвердженням існування між сторонами договірних зобов`язань. 
Згідно ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Частиною 2 статті 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, з врахуванням наведеного, а також те, що в матеріалах справи є достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 20 000,00 доларів США, що на день подання позову еквівалентно 864 162 (вісімсот шістдесят чотири тисячі сто шістдесят дві) грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір при подачі позову в розмірі 6913,30 грн., підлягає стягненню з відповідача.
Окрім того, відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 141, 158, 258, 259, 263 -265, 351-355 ЦПК України, ст.ст.192, 202, 207,526, 530, 533, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд –
П О С Т А Н О В И В:
позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу за договором позики – задоволити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) суму позики в розмірі 20 000 ( двадцять тисяч) доларів США , що на день подання позову еквівалентно 864 162 ( вісімсот шістдесят чотири тисячі сто шістдесят дві ) грн. 
Стягнути з  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 6913,30 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 14.09.2026.

Суддя Романюк В. Ф.