П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.07.2026  	Справа №607/14299/26 Провадження №3/607/4249/2026	
  	провадження № 3/607/4249/2026 м. Тернопіль 	 	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

встановила:

22.06.2026 о 06:01 в м. Тернополі, вул. Об`їзна, 6, водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі Mercedes Benz 108d, д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому будучи особою, обмеженою в праві керування транспортними засобами та позбавленою права керування транспортними засобами. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року за ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху (далі – ПДР).
У судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 268 КУпАП справу слід розглянути у відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю з необхідне зазначити таке: 
згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. 
У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
За змістом ч. 3 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а за змістом ч. 4 ст. 126 КУпАП – за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Керуючись наведеними положеннями, вважаю, що винаОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: 
- даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №699558 від 22.06.2026;
- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, яким підтверджуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №699558 від 22.06.2026;
- фотознімком з приладу TruCAM, серійний номер ТС001012, на якому 22.06.2026 о 06:01 в м. Тернополі, вул. Об`їзна, 6, зафіксовано швидкісний режим автомобіля, який рухався зі швидкістю 101 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №124031 від 22.06.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122 КУпАП та згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн;
- рапортом поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 22.06.2026;
- витягом з ІПНП України постанови старшого державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кутової Т.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 22.11.2024;
- витягом з ІПНП України постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6662994 від 14.02.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн;
- витягом з ЄДРСР постанови Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 27.02.2026 у справі №335/1762/26, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 років, без оплатного вилучення транспортного засобу;
- довідкою, виданою 22.06.2026 УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за: ч. 2 ст. 126 КУпАП – постановою серії ЕНА №6662994 від 14.02.2026; ч. 5 ст. 126 КУпАП – постановою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя №335/1762/26 від 27.02.2026;
- довідкою, виданою 22.06.2026 УПП в Тернопільській області ДПП, згідно з якою за ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано; 
- довідкою, виданою 22.06.2026 УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 , яке 17.05.2019 вилучено відповідно до: постанови Дніпровського районного суду м. Києва №33/824/3406/2019 від 06.11.2019 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанови Святошинського районного суду м. Києва №759/24855/23 від 25.12.2023 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, постанови Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області №214/9970/24 від 03.12.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, постанови Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя №335/1762/26 від 27.02.2026 року за ч. 5 ст.126 КУпАП.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та позбавленою права керування транспортними засобами, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.
При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобам на строк сім років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Водночас згідно з ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Водночас при обчисленні строку позбавлення права керування транспортними засобами суд враховує лише останню постанову, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ця постанова вже повинна включати невідбуту частину стягнення, визначеного за попередніми постановами.
Постановою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 27.02.2026 у справі №335/1762/26, яка набрала законної сили 10.03.2026, ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом на строк 6 (шість) років. Станом на 07.07.2026, тобто на день винесення цієї постанови, строк невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування за попередньою постановою становить 5 років 8 місяців 3 дні, а тому загальний строк адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, який необхідно накласти на ОСОБА_1 , становить 12 (дванадцять) років 8 (вісім) місяців 3 (три) дні.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення. 
Керуючись ст.ст. 30, 33, 40-1, 126, 221, 222, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років та без оплатного вилучення транспортного засобу. 
На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП шляхом приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного цією постановою, невідбутої частини адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 27.02.2026 у справі №335/1762/26, що становить 5 років 8 місяців 3 дні, накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 12 (дванадцять) років 8 (вісім) місяців 3 (три) дні та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 81 600,00 грн (вісімдесят одну тисячу шістсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок). 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя	Н. П. Воробель