Справа № 175/10316/23
Провадження № 1-кп/175/628/23
2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року      с-ще Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 
за участю прокурора: ОСОБА_3 
за участю захисника: адвоката ОСОБА_4 
за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12023052390001513, № 120240523900000070 за обвинувальними актами відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого не повну загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, 
обвинуваченого в скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
07 вересня 2023 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи з умислом, спрямованим на незаконне проникнення до житла, переліз через хвіртку та пройшов на територію вищевказаного домоволодіння, де, шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері проник до приміщення будинку, який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , чим порушив недоторканість житла.
Крім того, 11 жовтня 2023 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , діючи з умислом, спрямованим на незаконне проникнення до іншого володіння особи, переліз через хвіртку та проник на територію вищевказаного домоволодіння, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , чим порушив недоторканість іншого володіння.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи.
ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.
Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 вказаних вище кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України. 
В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчинених ним кримінальних проступків, а прокурор і захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєні ці кримінальні правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.
В судове засідання потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, від них надійшли заяви про розгляд провадження за їх відсутності, покарання просять призначити відповідно до вимог закону.
ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
ІV. Мотиви призначення покарання.
При визначені виду та міри покарання неповнолітньому обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особистість винного, його вік та соціальне положення, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, характер, мотиви та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення кримінальних правопорушень був неповнолітнім, виховувався у неповній родині, він наразі не навчається, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.
Разом з цим, санкцією ч. 1 ст. 162 КК України передбачено покарання у виді штрафу або виправних робіт або обмеження волі.
Однак, згідно з ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи. 
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 99 КК України передбачено, що штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення. Згідно з приписами ч. 2 ст. 100 КК України, виправні роботи можуть бути призначені неповнолітньому в віці від 16 до 18 років за місцем роботи на строк від двох місяців до одного року.
Суд, враховуючи, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є кримінальними проступками, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, а також ті обставини, що обвинувачений на час вчинення цих кримінальних проступків був неповнолітнім, наразі він не має самостійного доходу, власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення, не працює, вважає, що будь-яке покарання, визначене у санкції ч. 1 ст. 162 КК України, не може бути застосоване до обвинуваченого, а відтак суд не вправі й перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення. Тому суд, враховуючи викладене вище, а також відсутність підстав для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, вважає за необхідне постановити обвинувальний вирок і звільнити обвинуваченого від покарання на підставі положень ч. 1 ст. 74 КК України.
V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк застосування якого закінчився. Учасники судового провадження клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому в судовому засіданні не заявляли, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 162 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили – не обирати.
Речові докази: пароварку марки «Delfa DST 125», інструкцію та гарантійний талон до неї, що передані на зберігання ОСОБА_8 згідно з розпискою, – повернути законному власнику ОСОБА_8 ; електроплиту марки «F-Plus», блендер погружний марки «Braun Multiquick 1 Soup MQ 100» та пакувальні коробки до них, що передані на зберігання ОСОБА_6 згідно з розпискою, – повернути законному власнику ОСОБА_6 ; електродвигун марки «Euroaqua PL DP355», потужністю 0,75 кВт, 2800 обертів в хвилину, що переданий на зберігання ОСОБА_7 згідно з розпискою, – повернути законному власнику ОСОБА_7 ..
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: