ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" липня 2026 р. справа № 300/5105/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі, також – позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Белей Оксана Богданівна (надалі, також – представниця позивача), звернувся в суд з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі, також – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якій просить:
– визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і невнесення відповідного запису до військового квитка про виключення з військового обліку стосовно ОСОБА_1 ;
– зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 про виключення його з військового обліку у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби на підставі свідоцтва про хворобу № 180/52 від 09.02.2023 року, з внесенням відповідного запису до військового квитка серії НОМЕР_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва про хворобу госпітальної ВЛК ДВМКЦ ДПСУ позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Проте, здійснивши реєстрацію в додатку "Резерв+", позивач виявив, що в єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів наявна інформація про перебування його на військовому обліку та його статусу – військовозобов`язаний. У відповідь на заяву позивача відповідач надіслав лист, в якому зазначив, що позивач не може бути виключений з військового обліку у зв`язку з тим, що в нього відсутнє свідоцтво про хворобу чи довідка ВЛК про виключення з військового обліку, в якому містилася б інформація про те, що позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до норм Положення № 402. Позивач вказує, що оскільки його було визнано непридатним з виключенням з військового обліку, то підстави для повторного проходження ним ВЛК відсутні. Позивач зауважує, що відсутні норми законодавства, які не допускають внесення відомостей про виключення особи з військового обліку на підставі свідоцтва про хворобу чи довідки ВЛК, виданих на підставі іншого нормативно-правового акту, ніж Положення № 402. Зважаючи на це, просить позов задовольнити (а.с. 1-43).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 45-46).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 07.08.2025 по 22.08.2025 згідно наказу від 25.07.2025 № 213-В, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 73), у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
14.08.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач зауважує, що порядок проходження ВЛК та перелік статей хвороб, на основі якого здійснюється визначення ступеня придатності особи до військової служби визначає Положення № 402. Однак, за обставинами даної справи, позивача було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 333. Відповідач зауважує, що згаданими нормативно-правовими актами визначений різний порядок проведення медичного огляду та затверджено різні критерії визначення придатності особи до проходження служби, що унеможливлює врахування відповідачем свідоцтва про хворобу позивача, виданого на підставі наказу Адміністрації ДПСУ № 333. Поряд з цим, відповідач зауважує, що з метою усунення необхідності скерування осіб, звільнених за станом здоров`я з військової служби в Національній гвардії України та Державній прикордонній службі України на військово-лікарські комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби в облікових цілях (виключення з військового обліку) у відповідності до Положення № 402, Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову "Деякі питання проведення військово-лікарської експертизи" від 07.03.2025 № 270. Однак, положення даної постанови застосовуються після її прийняття, у зв`язку з чим не поширюються на спірні правовідносини. У зв`язку з цим, просить у задоволенні позову відмовити повністю (а.с. 48-56).
18.08.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заперечив проти доводів позивача, викладених у відзиві на позовну заяву, з мотивів, наведених у позовній заяві (а.с. 57-65).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 23.08.2025 по 03.09.2025 згідно наказу від 20.08.2025 № 261-В, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 73), у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 23.09.2025 по 07.10.2025 згідно наказу від 15.09.2025 № 290-В, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 73), у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
30.09.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про визнання відповідача таким, що не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та задовольнити позовну заяву в повному обсязі (а.с. 60-63).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував на лікарняному з 30.10.2025 по 07.11.2025, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк періоду непрацездатності.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував на лікарняному з 19.01.2026 по 30.01.2026, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк періоду непрацездатності.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 17.03.2026 по 20.03.2026 згідно наказу від 11.03.2026 № 19-В, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував на лікарняному з 18.05.2026 по 22.05.2026, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк періоду непрацездатності.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 40).
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І-Б групи у зв`язку з загальним захворюванням, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААД № 768127 від 07.10.2024 (а.с. 27).
Свідоцтвом про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії ДВМКЦ Державної прикордонної служби України № 180/52 від 09.02.2023 передбачено, що ОСОБА_1 на підставі статті 9А, 78В графи ІІ Розкладу хвороб, станів, фізичних вад, визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку (а.с. 31-32).
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця, постанова госпітальної військово-лікарської комісії ДВМКЦ Державної прикордонної служби України № 180/52 від 09.02.2023 скасована в частині причинного зв`язку захворювання, в решті залишена без змін (а.с. 34).
За змістом витягу з наказу НОМЕР_2 прикордонного загону № 180-ос від 14.03.2023, солдата ОСОБА_1 виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби із виключенням із військового обліку (а.с. 33).
За змістом витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 457256-19062024, ОСОБА_1 є виключеним з військового обліку, вид військового обліку – невійськовозобов`язаний (а.с. 35).
Відповідно до запису в пункті 15 військового квитка серії НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , позивач з 13.02.2023 призовною комісією ДПС Центральної ВЛК визнаний непридатним до військової служби із зняттям з військової служби на підставі графи ІІ ст. 9А, 78В розкладу хворою, станів… від 2008 року № 402 та знятий з військового обліку. Даний запис скріплений печаткою ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 36-39).
05.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про розгляд питання щодо проставлення у військово-обліковому документі позивача відповідної відмітки про виключення позивача з військового обліку у зв`язку з визнанням його непридатним до військової служби на підставі свідоцтва про хворобу № 180 від 09.02.2023 та з внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (а.с. 29).
У відповідь на дану заяву позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 надіслав позивачу лист № 11/980 від 21.06.2025, в якому зазначив, що ВЛК інших військових формувань, таких як Національна гвардія України, Державна прикордонна служба України та Служба безпеки України не враховуються при ухваленні рішення про придатність особи до військової служби у Збройних Силах України, оскільки кожна з цих структур має власні медичні критерії та процедури оцінки придатності, які можуть не співпадати з тими, що застосовуються в Збройних Силах України. У зв`язку з цим, позивачу доведеться повторно проходити ВЛК, яка діє в системі Збройних Сил України (а.с. 30).
14.08.2024 адвокат Галкіна С.А. звернулася до відповідача із адвокатським запитом, в якому просила надати відповідь про виключення позивача з військового обліку, оскільки у додатку "Резерв+" відображаються відомості про зняття позивача з військового обліку, а не його виключення з нього (а.с. 41-42).
Відомості про надання відповіді на даний адвокатський запит у матеріалах справи відсутні.
Вважаючи дії відповідача щодо взяття позивача на військовий облік протиправними, з метою зобов`язання відповідача виключити відомості про нього з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд встановив таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 65 Конституції України, Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі, також – Закон № 2232-ХІІ).
Частиною 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
У подальшому Указами Президента України воєнний стан та загальна мобілізація продовжувалися. Станом на дату розгляду справи воєнний стан та загальна мобілізація в Україні триває.
За приписами частини 7 статті 1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Відповідно до частини 5 статті 1 Закону № 2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Частиною 9 статті 1 Закону № 2232-XII визначено такі категорії громадяни України щодо військового обов`язку: допризовники – особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники – особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці – особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані – особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти – особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно з частиною 6 статті 37 Закону № 2232-XII (в редакції з 05.02.2023, яка діяла станом на момент виключення позивача з військового обліку), виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України – у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України – у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: 1) призвані чи прийняті на військову службу; 2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових закладах освіти і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; 4) досягли граничного віку перебування в запасі; 5) припинили громадянство України; 6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину; 7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; 8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.
Отже, в силу норм закону, позивач мав бути виключений з військового обліку на підставі діючої на той час норми Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а правовідносини, пов`язані з перебуванням позивача на військовому обліку, мали бути такими, що завершились (припинились).
Свідоцтвом про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії ДВМКЦ Державної прикордонної служби України № 180/52 від 09.02.2023 передбачено, що ОСОБА_1 на підставі статті 9А, 78В графи ІІ Розкладу хвороб, станів, фізичних вад, визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку.
За змістом витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 457256-19062024, ОСОБА_1 є виключеним з військового обліку, вид військового обліку – невійськовозобов`язаний.
Таким чином, позивач був виключений з військового обліку, відповідно до норм чинного законодавства.
Частиною 5 статті 33 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом частини 1 статті 34 Закону № 2232-ХІІ, персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
На виконання частини 5 статті 33 Закону № 2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок організації ведення військового обліку військовозобов`язаних, призовників та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (надалі, також – Порядок № 1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Головною вимогою до системи військового обліку є постійне забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників і військовозобов`язаних (пункт 6 Порядку № 1487).
Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (пункт 20 Порядку № 1487).
Відповідно до підпункту 8 пункту 1 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", що є додатком 2 до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (надалі, також – Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Пунктом 8 Положення № 154 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі – збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі – пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі – призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені в Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (надалі, також – Закон № 1951-VIII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1951-VIII, єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Реєстр) – інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону № 1951-VIII).
За приписами частин 8, 9 статті 5 Закону № 1951-VIII, органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені статтею 9 Закону № 1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, зокрема, щодо керівництва військовим обліком військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, здійснення контролю за його станом покладено на відповідні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки згідно із Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 23.02.2022 № 154.
Процедури збирання, зберігання, обробки та використання відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено Порядком ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 № 94 (надалі, також – Порядок № 94) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Призначена відповідальна особа за ведення Реєстру відповідно до покладених на неї обов`язків здійснює: – внесення відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку, взяття (зняття) на військовий облік з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів з існуючими обліковими даними; – внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військових частин, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; – верифікацію персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних або резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію; – перегляд та друк облікових документів, звітів та статистичних відомостей Реєстру відповідного ТЦК та СП, Центрального управління СБУ та відповідного регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу СЗРУ; – знищення повторного запису з Реєстру.
Пунктом 9 розділу ІІІ Порядку № 94 передбачено, що виправлення недостовірних відомостей Реєстру, а також включення (не включення) до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, здійснюється за результатами розгляду їхньої мотивованої заяви із зазначенням підстав, передбачених законодавством, яка подається до органів ведення Реєстру.
У відповідності до пункту 12 Порядку № 94, отримання призовником, військовозобов`язаним та резервістом інформації про своє включення (не включення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, здійснюється після особистого звернення та письмового запиту (в якому вказується прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує особу, яка подає запит) до органу ведення Реєстру або в електронному вигляді через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації.
Письмовий запит задовольняється протягом десяти календарних днів з дня його надходження.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відповідальними особами за ведення Реєстру до обов`язку яких належить, зокрема, внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних на підставі відомостей, що подаються органу ведення Реєстру військовозобов`язаними.
Враховуючи наведене, ІНФОРМАЦІЯ_2 є органом військового управлінням, який веде Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних.
Позивач був виключений з військового обліку у зв`язку з визнанням його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі пункту 3 частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ.
Отже, умовою для виключення особи з військового обліку, є визнання її ВЛК непридатною до військової служби.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі – ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі – ДІВ), компонентами ракетного палива (далі – КРП), джерелами електромагнітних полів (далі – ЕМП), лазерного випромінювання (далі – ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі – ВМС Збройних Сил України; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 встановлено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі – ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі – ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Згідно з пунктом 1.1 глави 2 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК, крім іншого, з метою визначення придатності до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Відповідно до пункту 1.2 глави 2 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі – Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі – ТДВ) (додаток 3).
За змістом пункту 3.8 глави 2 розділу ІІ Положення № 402, за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: "Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Обмежено придатний до військової служби"; "Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)"; "Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)"; "Придатний до військової служби". Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: "Придатний до військової служби"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".
Відповідно до змісту пункту 22.3 глави 22 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, або в установленому порядку направляються у військову частину. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.
Згідно з пунктом 22.5, підпунктом "б" пункту 22.6 глави 22 розділу ІІ Положення №402 свідоцтво про хворобу у воєнний час складається: на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.
Свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК – затвердженню: у воєнний час на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, – ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів – ВЛК регіону, евакуаційного пункту (місцевого евакуаційного пункту, госпітальної бази).
З наведеного слідує, що підставою для виключення офіцерів запасу з військового обліку як непридатних до військової служби у воєнний час є саме рішення (постанова) ВЛК, оформлене свідоцтвом про хворобу, яке підлягає затвердженню ВЛК регіону.
Порядок проведення військово-лікарськими комісіями Держприкордонслужби медичного огляду громадян призовного віку, військовозобов`язаних та жінок, які приймаються на військову службу за контрактом, кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах (далі – ВВНЗ), військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), колишніх військовослужбовців Держприкордонслужби та військових частин прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України, працівників Держприкордонслужби, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі – ДІВ), джерелами електромагнітних полів (далі – ЕМП), лазерного випромінювання (далі – ЛВ), мікроорганізмами I, II груп патогенності, працівників суден забезпечення плавскладу та працівників льотного складу Держприкордонслужби з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), установлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв та визначення необхідності і умов застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям у період проходження позивачем військово-лікарської комісії визначало Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затверджене Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби № 333 від 06.05.2009 (надалі, також – Положення № 333), в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІІ Положення № 333, медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: кандидатів до військової служби за контрактом; кандидатів до участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національного контингенту та національного персоналу; військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців до служби в плавскладі Держприкордонслужби; кандидатів на навчання у ВВНЗ; військовослужбовців, працівників Держприкордонслужби для роботи з ДІВ, джерелами ЕМП, ЛВ, мікроорганізмами I, II груп патогенності; працівників суден забезпечення плавскладу Держприкордонслужби.
За змістом пункту 4 глави 1 розділу ІІІ Положення № 333, постанови ВЛК приймаються на підставі розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі – Розклад хвороб) (додаток 5), таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі – ТДВ) (додаток 6), постанови ЛЛК – на підставі Переліку хвороб, станів та фізичних вад, що визначає ступінь придатності до льотної роботи та льотного навчання у Збройних Силах України (далі – Перелік хвороб) та Пояснення щодо застосування статей Переліку хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до льотної роботи та льотного навчання у Збройних Силах України згідно з додатками 22, 23 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800. Розклад хвороб розроблено відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (далі – МКХ-10).
Порядок проходження медичного огляду військовослужбовцями визначено главою 4 розділу ІІІ Положення № 333.
За змістом пункту 1 глави 4 розділу ІІІ Положення № 333, направлення на медичний огляд проводиться начальниками відповідних органів Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, військовою прокуратурою, судами, головою ЦВЛК, начальниками закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби за місцем лікування.
Відповідно до пункту 3 глави 4 розділу ІІІ Положення № 333, у разі виявлення під час обстеження або лікування в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби у військовослужбовця захворювання, наслідків поранення, травми, контузії, каліцтва, які зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час, такі особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби на підставі подання начальника лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного хворого, який засвідчується підписом начальника закладу та гербовою печаткою.
За змістом пункту 4 глави 4 розділу ІІІ Положення № 333, військовослужбовці, захворювання, наслідки поранення, травми, контузії, каліцтва яких згідно з Розкладом хвороб, ТДВ або Переліком хвороб зумовлюють обмежену придатність до військової служби, направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника органу Держприкордонслужби, у якому проходить службу такий військовослужбовець.
Пунктом 1 глави 11 розділу ІІІ Положення № 333 передбачено, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. ВЛК при винесенні постанови оцінює висновки лікарів за результатами медичного огляду в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби, документи особи, які характеризують стан її здоров`я, з інших закладів охорони здоров`я (результати обстежень, висновки лікарів і спеціалістів тощо) за наявності, які є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК незалежні, у разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК.
Підпунктом пункту 3 глави 11 розділу ІІІ Положення № 333 визначено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: 2) непридатний: до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (на воєнний час приймається постанова "Обмежено придатний до військової служби"); до військової служби за контрактом; до участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національного контингенту та національного персоналу; до навчання у ВВНЗ; до служби у плавскладі Держприкордонслужби, водолазом; до навчання в навчальному центрі за спеціальністю "водолаз"; до роботи з ДІВ, джерелами ЕМП, ЛВ, мікроорганізмами I, II груп патогенності; до військової служби з повторним оглядом через 6-12 місяців (постанова приймається у воєнний час); постанова про придатність (непридатність) до навчання (служби) за військовою спеціальністю, до участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національного контингенту та національного персоналу згідно з вимогами ТДВ приймається за такою формою: "На підставі статті ____ графи _____ Розкладу хвороб та графи _____ Таблиці ___ додаткових вимог придатний (непридатний) до _________ (вказати)"; щодо військовослужбовців, визнаних ВЛК непридатними (обмежено придатними) до військової служби, інші постанови (до навчання у ВВНЗ, у навчальній частині) не приймаються; щодо військовослужбовців, визнаних ВЛК непридатними (до служби за військовою спеціальністю, до навчання у ВВНЗ, у навчальній частині), одночасно приймається постанова про придатність до військової служби.
Положенням пункту 12 глави 13 розділу ІІІ Положення № 333 визначено, що свідоцтво про хворобу на військовослужбовців та членів їх сімей у мирний час складається та подається до ЦВЛК на розгляд і затвердження у чотирьох примірниках: перший примірник свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) на всі категорії оглянутих зберігається у ЦВЛК протягом п`яти років з подальшим здаванням у Центральний архів Держприкордонслужби; другий та третій примірники свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) на військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, долучаються до їх особових справ; четвертий примірник свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) на військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, видається військовослужбовцю начальником органу Держприкордонслужби для проходження МСЕК.
Розклад хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби розміщено в додатку 5 до Положення № 333.
Як встановлено судом раніше, свідоцтвом про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії ДВМКЦ Державної прикордонної служби України № 180/52 від 09.02.2023 передбачено, що ОСОБА_1 на підставі статті 9А, 78В графи ІІ Розкладу хвороб, станів, фізичних вад, визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку.
Задля належної оцінки доводів відповідача про неможливість врахування відповідного висновку ВЛК та зняття позивача з військового обліку, суд вважає за необхідне проаналізувати зміст аналогічних статей хвороб, визначений Положенням № 333 та Положенням № 402.
Пунктом а) статті 9 розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, визначеного Положенням № 333 передбачено, що за даною статтею включено: злоякісні пухлини лімфоїдної, кровотворної та споріднених з ними тканин С81-С96 (лімфогранульоматоз, неходжкінська лімфома, злоякісні лімфопроліферативні хвороби, множинна мієлома, усі види лейкозів); поліцитемія справжня D45; мієлодиспластичні синдроми D46 – а) швидко та повільно прогресуючі, зі значними змінами у складі крові і періодичними загостреннями. За змістом пояснень до цієї статті, до пункту "а" належать: злоякісні та інші новоутворення лімфоїдної, кровотворної та споріднених тканин, мієлодиспластичні синдроми з прогресуючим перебігом, відсутністю або недостатнім ефектом лікування, наявністю рецидивів. Особи, які оглянуті згідно з графою І Розкладу хвороб та страждають на злоякісні або інші новоутворення лімфоїдної, кровотворної та споріднених тканин, оглядаються згідно з пунктом "а" незалежно від характеру захворювання, його перебігу та результатів лікування. До пункту "а" також належать випадки захворювань на хронічні лейкози в стадії виражених клініко-гематологічних проявів та в термінальній стадії. Військовослужбовці, які страждають на лімфогранульоматоз та неходжкінські лімфоми, оглядаються згідно з цим пунктом за наявності ІV, V стадій, а також І – ІІІ стадій у разі неможливості досягнення стійкої ремісії з використанням препаратів І лінії, рецидиву захворювання. Усі категорії військовослужбовців з гострим лейкозом після проведення курсів індукції та консолідації ремісії незалежно від результату лікування оглядаються згідно з пунктом "а".
Пунктом а) статті 9 розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, визначеного Положенням № 402 передбачено, що за даною статтею включено: злоякісні новоутворення лімфоїдної, кровотворної та споріднених їм тканин (С81-С96), справжня поліцитемія (D45), інші новоутворення невизначеного чи невідомого характеру лімфоїдної, кровотворної та споріднених тканин (D47) та мієлодиспластичний синдром (D46) – а) швидко та повільно прогресуючі, зі значними змінами у складі крові і періодичними загостреннями. За змістом пояснень до цієї статті, до пункту "а" належать: злоякісні новоутворення лімфоїдної, кровотворної та споріднених їм тканин (С81-С96) та інші новоутворення невизначеного чи невідомого характеру лімфоїдної, кровотворної та споріднених тканин (D47), які потребують проведення специфічного лікування, згідно діючих клінічних протоколів, спрямованого на зменшення, стримання або припинення пухлинного росту новоутворення (оперативне лікування, цитостатична хіміотерапія, таргетна терапія, імунотерапія, променева терапія тощо), за вийнятком лімфоми Ходжкіна (С81) та фолікулярних неходжкінських лімфом у I-II стадіях (С82), хронічної мієлолейкемії у хронічній фазі (С92.1), есенціальної тромбоцитемії без тромбо-геморагічних ускладнень (D47.3), що розглядаються у підпункті "б"; злоякісні новоутворення лімфоїдної, кровотворної та споріднених їм тканин (С81-С96), інші новоутворення невизначеного чи невідомого характеру лімфоїдної, кровотворної та споріднених тканин (D47) в стадії клініко-гематологічної ремісії після проведення повного курсу специфічного лікування, спрямованого на зменшення, стримання або припинення пухлинного росту новоутворення (оперативне лікування, цитостатична хіміотерапія, таргетна терапія, імунотерапія, променева терапія тощо), якщо тривалість ремісії менше трьох років; мієлодиспластичний синдром: рефрактерна анемія (D46.0 та D46.1), яка клінічно проявляється вираженим анемічним синдромом, що потребує проведення неодноразових трансфузій еритроцитарної маси або з рівнем гемоглобіну менше 110 г/л або потребувала проведення неодноразових трансфузій еритроцитарної маси протягом останніх чотирьох місяців; інші форми мієлодиспластичних синдромів: МДС: рефрактерна анемія з надлишком бластних клітин (D46.2), рефрактерна анемія неуточнена (D46.4), рефрактерна анемія з мультилінійною дисплазією (D46.5), мієлодиспластичний синдром, асоційований з ізольованою хромосомною аномалією делеції 5q (D46.6) інші та неуточнені мієлодиспластичні синдроми (D46.7; D46.9); справжня поліцитемія (D45) за наявності будь-якого з таких маркерів: у IIБ-III (мієлофібротичній) стадії; при виникненні тромбогеморагічних проявів, що потребують госпіталізації та відповідного лікування; що потребує або потребувала, згідно з діючими клінічними протоколами, проведення ексфузій крові частіше ніж 2 курси лікування на рік; есенціальна тромбоцитемія (D47.3) у разі виникнення тромбогеморагічних проявів, що потребують госпіталізації та відповідного лікування.
Пунктом в) статті 78 розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, визначеного Положенням № 333 передбачено, що за даною статтею включено: травми верхніх та нижніх кінцівок S40-S99 (переломи кісток, травматичне пошкодження кровоносних судин, невилучені металеві конструкції), переломи ребер, грудини, лопатки, ключиці, переломи кісток таза – в) з незначними порушеннями функцій. За змістом пояснень до цієї статті, до пункту "в" належать: наслідки перелому шийки стегна, що лікувався з використанням остеосинтезу при незначних порушеннях функцій кульшового суглоба; невилучені металеві конструкції (за наслідками переломів) при відмові від їх вилучення; наслідки (віддалені наслідки) переломів довгих та інших кісток з незначними порушеннями функцій кінцівки.
Пунктом в) статті 78 розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, визначеного Положенням № 402 передбачено, що за даною статтею включено: травми верхніх та нижніх кінцівок S40-S99 (переломи кісток, травматичне пошкодження кровоносних судин, невилучені металеві конструкції), переломи ребер, грудини, лопатки, ключиці, переломи кісток тазу – в) з незначними порушеннями функцій; за наявності об`єктивних даних без порушень функцій. За змістом пояснень до цієї статті, до пункту "в" належать: наслідки перелому шийки стегна, що лікувався з використанням остеосинтезу при незначних порушеннях функцій кульшового суглоба; невилучені металеві конструкції; наслідки (віддалені наслідки) переломів довгих та інших кісток з незначними порушеннями функцій кінцівки або функції зовнішнього дихання при множинних переломах ребер та грудини; укорочення (у тому числі відносне) верхньої кінцівки від 2 до 5 см включно або нижньої кінцівки до 2 см включно; віддалені наслідки (більше 1 року) травм і поранень верхніх та нижніх кінцівок, ізольовані переломи кісток (у тому числі і таза без деформації тазового кільця), суглобів та їх капсульно-зв`язкового апарату, м`язів, сухожилків та кровоносних судин за відсутності порушень функцій.
Аналіз наведених вище положень даних актів дає підстави для висновку, що положенням № 402 затверджено більш широкий перелік випадків, коли те чи інше захворювання підпадає під визначення відповідного пункту відповідної статті Розкладу хвороб. Зокрема, пункт "в" статті 78 положення № 402 повною мірою включив у себе перелік хвороб, наведений у пункті "в" статті 78 положення № 333 та передбачив додаткові захворювання. Щодо пункту "а" статті 9, то суд звертає увагу на їхню ідентичність в аспекті формулювання статті. Пояснення до пунктів "а" статті 9 у згаданих постановах має певні відмінності, однак повна відмінність чи абсолютна невідповідність у даних статтях відсутня.
З огляду на вищенаведене, суд відхиляє аргументи відповідача про те, що Положення № 402 та Положення № 333 визначають різні медичні критерії для визначення придатності до військової служби.
Поряд з цим, суд вважає за необхідне зауважити, що проходження військової служби в Державній прикордонній службі України не є чимось відмінним від загального проходження військової служби у Збройних Силах України. Закон України "Про військовий обов`язок та військову службу" № 2232-ХІІ визначає, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі – Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
За змістом частини 1 статті 6 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.
З огляду на це, положення законодавства щодо проходження військової служби, зокрема Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" поширюються в тому числі, на осіб, які проходять військову службу в органах Державної прикордонної служби України.
Беручи до уваги вищенаведене, суд робить висновок про необґрунтованість відмови відповідача щодо необхідності проходження військово-лікарської комісії позивачем задля визначення ступеня його придатності до проходження військової служби. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач в даній справі вже визнаний непридатним до проходження військової служби одним із органів, який входить до системи органів та утворень, на яких поширюється дія Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу". Жодним положенням чинного законодавства не передбачено необхідності проходження військово-лікарської комісії в кожній окремій структурі окремо.
Поряд з цим варто також зауважити те, що позивач у даній справі визнаний непридатним саме до проходження військової служби з виключенням з військового обліку. Суд звертає увагу відповідача, що позивач визнаний непридатним до проходження військової служби, а не служби в органах ДПСУ чи будь-якого іншого виду служби. Крім того, постанова ВЛК передбачає виключення позивача з військового обліку, а не будь-якого іншого виду обліку.
За неведених відповідачем доводів, у кожної особи, яка була б визнана непридатною до проходження військової служби з виключенням з військового обліку виникав би обов`язок доводити свою непридатність до проходження служби іншій структурі органів, що перебувають у сфері правового регулювання Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити те, що Положенню № 402 не надано вирішального значення та не визначено пріоритетності норм даного Положення над нормами Положення № 333.
У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на належному тлумаченні чинного законодавства.
Суд зауважує, що матеріалами справи підтверджено, що позивач був визнаний ВЛК непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується свідоцтвом про хворобу, яке міститься в матеріалах справи.
Наведені вище норми Положення про ВЛК не вимагають від позивача вчинення будь-яких додаткових дій для виключення з військового обліку, а єдиною і достатньою підставою для вчинення відповідачем дій по виключенню позивача з військового обліку, є постанова ВЛК.
Матеріалами справи підтверджено, що фактично процедура виключення позивача з військового обліку відбулася 15.03.2023, запис про що міститься у військово-обліковому документі позивача, оскільки, відповідно до чинного на той момент законодавства, у відповідача виник обов`язок вчинити такі дії стосовно позивача.
Крім того, за змістом витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 457256-19062024, ОСОБА_1 є виключеним з військового обліку, вид військового обліку – невійськовозобов`язаний.
Суд зазначає, що доказів скасування свідоцтва про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії ДВМКЦ Державної прикордонної служби України № 180/52 від 09.02.2023 вищестоячими ВЛК матеріалів справи не містять, з огляду на що, суд робить висновок про чинність такої.
Суд враховує, що відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця, постанова госпітальної військово-лікарської комісії ДВМКЦ Державної прикордонної служби України № 180/52 від 09.02.2023 скасована в частині причинного зв`язку захворювання. Однак, в іншій частині свідоцтво залишене без змін, з огляду на що є чинним.
Зважаючи на вищевикладене, суд робить висновок про те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" з приводу визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача внести відомості про виключення з військового обліку до військового квитка серії НОМЕР_3 , суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача із вимогою про внесення запису про виключення позивача з військового обліку до військового квитка позивача.
Крім того, позивачем не доведено, що після внесення відповідачем відомостей про виключення позивача з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідачем не буде внесено запису про виключення позивача з військової служби до його військового квитка.
У зв`язку з цим у задоволенні даної вимоги позивача слід відмовити.
Водночас суд зазначає, що дискреційні повноваження – це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто дискреційні повноваження – це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Суд зауважує, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. 
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
При цьому, згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача – суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаної норми у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом двох обставин: позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення; зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).
Відтак, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
За обставинами даної справи, позивач був виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відомостями його військово-облікового документа. У зв`язку з цим, у відповідача відсутні дискреційні повноваження з даного приводу, оскільки єдиним передбаченим законом рішенням за даними обставинами є внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" інформації про виключення позивача з військового обліку, оскільки таке виключення з військового обліку відбулося фактично.
Зважаючи на викладене, з метою належного та ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" інформацію про виключення ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку з визнанням його непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню частково.
Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною 2 статті 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Щодо судових витрат, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_4 (а.с. 28).
У зв`язку з цим позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Інші витрати, питання про розподіл яких може бути вирішено судом, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" з приводу визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" інформацію про виключення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) з військового обліку у зв`язку з визнанням його непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку на підставі свідоцтва про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії ДВМКЦ Державної прикордонної служби України № 180/52 від 09.02.2023.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Копію рішення надіслати представниці позивача та відповідачу через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 );
відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ).

Суддя  Главач І.А.