Справа № 716/646/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.07.2026 м.Заставна 

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючої судді Шевчук Р.М.,
при секретарі судового засідання Ільчуку М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заставна справу за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс банк», треті особи які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Сенс банк», треті особи які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Посилається на те, що в березні 2026 року їй стало відомо про відкриття щодо неї виконавчого провадження №60702548 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. 
Зазначає, що з матеріалів виконавчого провадження вбачається що 29.12.2016 року між нею та АТ «Альфа-Банк» укладено Кредитний договір № 630548375, який нотаріально не посвідчувався. 
Вказує, що в подальшому 07.10.2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за 23646, яким задоволено вимоги про стягнення з ОСОБА_1 за період з 25.03.2019 року по 03.09.2019 заборгованість в розмірі 21 611,97 гривень. Зазначає, що в подальшому правонаступником АТ «Альфа-Банка» є АТ «СЕНС БАНК».
25.11.2019 року приватний виконавець відкрив виконавче провадження №60702548 з примусового виконання вищевказаного оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса.
Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки вчинено з істотним порушенням законодавства, як в частині дотримання порядку вчинення нотаріусом виконавчого напису так і з підстав того, що сума заборгованості зазначена у виконавчому написі не є безспірною. 
Просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 07.10.2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хара Н.С. зареєстрований в реєстрі за №23646 таким, що не підлягає виконанню. 
Ухвалою суду від 11.05.2026 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін. 
Ухвалою від 02.06.2026 року залучено третіх осіб до участі у справі.
18.05.2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача позовні вимоги заперечив, вважала, що при зверненні до нотаріуса для вчинення виконавчого напису ПАТ «Альфа-Банк» до заяви були долучені всі необхідні документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а нотаріусом було дотримано процедуру вчинення виконавчого напису. Просила відмовити у задоволені позовних вимог з підстав наведених у відзиві. Крім того вказувала, що не підлягають стягненню з відповідача сума у відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., оскільки до позову не додано доказів, що підтверджують такі витрати.
В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримують просить задовольнити. 
Представник відповідача АТ «СЕНС БАНК» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині відзиву просив справі слухати у його відсутності.
Третя особа – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара О.Л, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася.
Третя особа – приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Юхименко О.Л., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. 
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 29 грудня 2016 року позивачкою підписано оферту про укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630548375, на підставі якої між позивачкою та АТ «Альфа-Банк» виникли договірні правовідносини. Зазначений кредитний договір нотаріально не посвідчувався. 
07 жовтня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Ольга Леонідівна вчинила виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 23646, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 як боржника за кредитним договором № 630548375 від 29 грудня 2016 року, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк», на користь стягувача заборгованості за період з 25 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно у загальному розмірі 21 611,97 грн.
На підставі зазначеного виконавчого напису 25 листопада 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Юхименко О.Л. відкрив виконавче провадження щодо його примусового виконання.
Крім цього, із змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.
Відповідно до приписів ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами регулюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). 
Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі по тексту Порядок вчинення нотаріальних дій).
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. 
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
З аналізу зазначених норм закону в їх взаємозв`язку можна дійти наступних висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. 
При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. 
Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. 
Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. 
Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). 
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Крім того встановлено, що у виконавчому написі, зареєстрованому в реєстрі за № 23646 та вчиненому 07 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зазначено, що його вчинено на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Разом із тим суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України, постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662, якою були внесені зміни до зазначеного Переліку, визнано незаконною та нечинною у відповідній частині. Відтак, починаючи з моменту набрання законної сили зазначеним судовим рішенням, правові підстави для вчинення виконавчих написів щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально, були відсутні.
Таким чином, оскільки постанова Кабінету Міністрів України № 662 у відповідній частині визнана судом незаконною та нечинною, кредитний договір, який не посвідчений нотаріально, станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису не входив до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості могло здійснюватися у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 630548375 від 29 грудня 2016 року, на підставі якого вчинено оспорюваний виконавчий напис, нотаріально не посвідчувався. При цьому на дату вчинення виконавчого напису — 07 жовтня 2019 року — постанова Кабінету Міністрів України № 662 вже була нечинною у відповідній частині, а тому нотаріус не мав передбачених законом правових підстав для вчинення виконавчого напису на підставі такого договору.
Відповідачем, всупереч вимогам статей 12, 81 ЦПК України, не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що кредитний договір № 630548375 від 29 грудня 2016 року був посвідчений нотаріально або що на момент вчинення виконавчого напису існували передбачені законом правові підстави для його вчинення.
За таких обставин суд доходить висновку, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, у редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, що є самостійною та достатньою підставою для визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
Що стосується прохання відповідача про застосування строків позовної давності. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з 12.03.2020 на всій території України встановлений карантин.
Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".
Тобто строк позовної давності було продовжено на строк дії карантину, який було відмінено Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину», з 24 години 30 червня 2023 року на всій території України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено.
15.03.2022 Верховною Радою України прийнято ЗУ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", який набрав чинності 17.03.2022, відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19. Згідно з останнім, у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст.257, 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії.
В подальшому вказаний пункт був виключений з прикінцевих та перехідних положень ЦК України з 04.09.2025 на підставі Закону України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» № 4434-ІХ від 14.05.2025.
Таким чином, строк позовної давності спочатку був продовжений у зв`язку з введенням карантину (з 02.04.2020 по 01.07.2023), а потім був зупинений у зв`язку з введенням правового режиму воєнного стану (з 24.02.2022 по 04.09.2025).
Позивачка звернулася з позовом до суду 21.04.2026 року. 
У зв`язку з цим, суд враховує, що закінчення трирічного строку позовної давності навіть з моменту вчинення виконавчого напису (07.10.2019 року) припадає на період дії карантину, коли положення щодо строків позовної давності були продовжені на його строк дії та в подальшому взагалі перебіг позовної давності зупинено на строк дії воєнного стану. 
Відтак підстави для застосування наслідків його спливу відсутні.
Разом із тим суд зазначає, що відмова у задоволенні цього позову сама по собі не свідчить про втрату кредитором права вимагати виконання боржником зобов`язання та не позбавляє його права на судовий захист. За умови належного обґрунтування заявлених вимог, подання належних, допустимих і достатніх доказів на їх підтвердження, а також усунення недоліків, які стали підставою для відмови у задоволенні цього позову, позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості в порядку, встановленому законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Виконавчий напис за № 23646 від 07.10.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення заборгованості за кредитним договором № 630548375 від 29.12.2016 року з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк»» в сумі 21611,97 гривень 97 копійок - визнати таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірісудовий збір у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одну) гривню 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складання до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Шевчук Р.М.