Справа № 309/1837/26
Провадження № 2/309/981/26

Р І Ш Е Н НЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
24 серпня 2026 року         м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.
за участю секретаря : Калинич Н.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів. 
Вказує, що рішенням Хустського районного суду від 18.10.2018 р. у справі № 309/2133/18 задоволено позов ОСОБА_1 та вирішено стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на сьогодні одній дочці виповнилося 18 років, а тому ОСОБА_2 сплачує аліменти на одну дитину у розмірі 1500грн. Такий розмір стягуваних аліментів не є достатнім для належного забезпечення потреб дитини, її харчування, навчання та розвитку. Водночас, у відповідача покращився матеріальний стан , останній проходить військову службу у складі Збройних Сил України та отримує стабільне грошове забезпечення. На підставі наведеного просить, суд ухвалити рішення, яким змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Хустського районного суду 18.10.2018 р. у справі № 309/2133/18 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 19.05.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідачу ОСОБА_2 направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав. Крім того відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу, вказану у Єдиному державному демографічного реєстрі, однак такий лист повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою. Також, відповідачу надіслано виклик до суду на його мобільний номер телефону, який зазначений у довідці про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 10.04.2026., яка міститься в матеріалах справи, що підтверджується Довідкою про доставку смс.
Враховуючи, що відомості про точне місце дислокації та адресу військової частини відповідача становлять державну таємницю в умовах воєнного стану, судом вжито всіх процесуальних заходів для його належного сповіщення через оголошення на офіційному сайті суду . Оскільки обов`язок утримання дитини є безумовним і захищає її базові права, неотримання судом точної географічної адреси військової частини не може бути перешкодою для здійснення правосуддя та розгляду справи по суті за наявними матеріалами.
Суд вважає за необхідне зазначити, що право дитини на належне та своєчасне утримання гарантоване ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 51 Конституції України. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду (зокрема, постановами КЦС ВС у справах № 344/432/24 та № 699/1569/25), перебування відповідача у складі Збройних Сил України під час воєнного стану не звільняє його від обов`язку утримання дитини та не є автоматичною чи імперативною підставою для зупинення провадження в аліментних спорах, оскільки це нівелює пріоритет найкращих інтересів дитини та позбавляє її засобів до існування. Суд вважає за можливе розглянути справу без зупинення провадження за наявними у справі матеріалами .
Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2009 року, який розірвано згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 28.09.2020 року у справі №309/1555/20 (а.с.12-14).
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.03.2015 року підтверджено, що за час перебування в шлюбі у сторін народилась дочка – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). 
Станом на сьогодні ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1500 грн., що підтверджено рішенням Хустського районного суду від 18.10.2018 р. у справі № 309/2133/18 (а.с.15-18).
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України).
Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері чи батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає частку заробітку (доходу) матері чи батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину.
Відповідно до частин першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.
До матеріалів справи також додана Довідка №1488/762 від 10.04.2026 року та Довідка №1488/108 від 21.01.2026 року , відповідно до яких військовослужбовець солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 . Позивачка вказує про зростання витрат на виховання доньки та зростання рівня доходу відповідача враховуючи ті обставини, що він зараз перебуває на військовій службі.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану.
У даній справі позивачем доведено поданими доказами наявність підстави для зміни розміру аліментів: зміна матеріального стану збільшення офіційних доходів відповідача, , а тому суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначений розмір аліментів, на думку суду, буде достатнім для забезпечення належних умов для життя, що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів.
Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення ст.185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 134, 141, 258, 265, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити 
Змінити розмір аліментів, що встановлений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 18.10.2018 року та стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно , але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили.
Стягнути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь держави 1331 грн. 20 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду виготовлено 31.08.2026 року. 

Суддя Хустського 
районного суду: Орос Я.В.