П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/21384/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А. 
Суддя-доповідач - Шидловський В.Б. 
23 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Шидловського В.Б. 
суддів: Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ОІЛ ТРЕЙД» та Головного управління ДПС у Хмельницькій області на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ОІЛ ТРЕЙД» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року у справі №560/21384/25 позов товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ОІЛ ТРЕЙД» задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 12.06.2025 № 12968146/45111522 про відмову в реєстрації податкової накладної.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ОІЛ ТРЕЙД» від 11.06.2024 № 105, датою її подання на реєстрацію.
Представником позивача 10.03.2026 подано до суду першої інстанції заяву, у якій просив вирішити питання про судові витрати, а саме стягнути з Головного управління ДПС у Хмельницькій області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Головне управління ДПС у Хмельницькій області подало до суду першої інстанції заперечення на заяву, в якому просить відмовити в задоволенні такої заяви, з посилання на те, що позивач не надав жодних документів (квитанції, платіжні інструкції) на підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Додатковим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2026 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ОІЛ ТРЕЙД» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі №560/21384/25 задоволено частково.
Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ОІЛ ТРЕЙД» судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 2000 (дві тисячі) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.
В задоволенні решти вимог заяви відмовлено. 
Не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити подану заяву в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу, суд фактично підмінив собою волевиявлення сторін договору про надання правничої допомоги, визнавши погоджений між позивачем та адвокатом розмір гонорару «завищеним» без наведення об`єктивних критеріїв чи порівняльного аналізу ринкових ставок на правничі послуги, а також без встановлення надмірності таких витрат з огляду на конкретні дії, виконані адвокатом у межах даної справи.
Відповідач також подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу просив відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення поданої заяви.
09 квітня 2026 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача, у зв`язку із чим просив залишити її без задоволення. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Задовольняючи частково подану позивачем заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оцінюючи характер правової допомоги у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справи, з урахуванням заперечень відповідача, витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 2000 грн.
Колегія суддів погоджується з вказаною позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Згідно із ч.1,3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно абз.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, згідно ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Водночас, відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно із п.1-2 ч.1 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст.30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.
У постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Так, на підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав: договір на надання правничої допомоги №386 від 10.10.2024; договір про внесення змін до договору про надання правничої допомоги №386 від 10.10.2024; додаток до договору про надання правничої допомоги №386 від 10.10.2024; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.03.2026 до договору про надання правничої допомоги від 10.10.2024 №386; рахунок-фактуру від 06.03.2026; лист від 18.03.2026 № 18/03-1; платіжну інструкція №136 від 18.03.2026.
Між адвокатом Керницькою Ілоною Романівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ОІЛ ТРЕЙД» 10.10.2024 укладено договір на надання правничої допомоги від 10.10.2024 №386, відповідно до п.1.1 якого, адвокат бере на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати необхідну правову допомогу клієнту у всіх справах, що пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язується оплатити послуги адвоката (гонорар) та компенсувати фактичні витрати на надання правової допомоги в обсязі та на умовах, визначених цим договором.
Пунктом 3.2 договору визначено, що винагорода адвоката за надання правової допомоги (гонорар) обчислюється виходячи з витрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата). Вартість однієї години роботи адвоката встановлюється сторонами у додатку до цього договору.
Відповідно до додатку від 06.03.2026 до договору про надання правничої допомоги від 10.10.2024 №386, гонорар адвоката до пункту 3.2 договору про надання правничої допомоги у межах представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції у справі №560/21384/25 становить 5000,00 грн.
Клієнт сплачує гонорар у розмірі, визначеному у пункті 1 цього додатку, сплачується клієнтом протягом 60-ти банківських днів з дня підписання цього додатку до договору про надання правничої допомоги №386 від 10.10.2024.
Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги від 10.10.2024 №386, на підставі договору про надання правничої допомоги, укладеного між сторонами, у межах справи №560/21384/25 адвокатом були надані такі послуги (виконані роботи): підготовка та подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ОІЛ ТРЕЙД» від 11.06.2024 №105, датою її подання на реєстрацію. Підготовка та надання додаткових пояснень у справі (5000,00 грн).
Враховуючи пункти 3.3, 3.4 договору про надання правничої допомоги, укладеного між сторонами, та пункт 1 додатку до договору, винагорода адвоката (гонорар) за надання правничої допомоги клієнту у визначений період складає 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень).
Сторони погодили, що розмір винагороди адвоката (гонорару) за надання правничої допомоги клієнту співмірний зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, ціною позову та значенням справи для клієнта, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію клієнта та публічним інтересом до справи.
Гонорар у розмірі, встановленому у пункті 3 цього Акта, в обов`язковому порядку сплачується Клієнтом протягом 60-ти банківських днів з дня підписання додатку до договору про надання правничої допомоги №386 від «10» жовтня 2024 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ОІЛ ТРЕЙД» листом від 18.03.2026 №18/03-1 повідомило адвоката Керницьку І.Р. про сплату гонорару згідно з рахунком від 06.03.2026 у розмірі 95 000 грн за надання правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги від 10.10.2024 № 386 у Хмельницькому окружному адміністративному суді при розгляді справ №№560/21384/25, 560/21421/25, 560/21422/25, 560/21423/25, 560/21424/25, 560/21425/25, 560/21426/25, 560/21428/25, 560/21429/25, 560/21430/25, 560/21432/25, 560/21433/25, 560/21435/25, 560/21436/25, 560/21438/25, 560/21439/25, 560/21441/25, 560/21442/25, 560/21443/25.
Згідно з платіжною інструкцією №136 від 18.03.2026 сплачено 95 000,00 грн.
Так, оцінюючи подані документи, якими обґрунтовано реальність надання послуг, судом першої інстанції враховано, що предмет спору відноситься до справ незначної складності та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви. Справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Крім того, предмет спору в цій справі не є значно складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Позивач та його представник не надали обґрунтованих доказів того, що підготовка позовної заяви у справі №560/21384/25 вимагала значного обсягу часу та за своїми характеристиками була віднесена до обсягу складних справ.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просив стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню, у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України, а тому враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, а тому необхідно зменшити розміру витрат на надання правничої допомоги та стягнути з відповідача на користь позивача 2000 гривень в рахунок відшкодування цих витрат.
При цьому враховуючи надані позивачем докази понесених витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції не заперечує обґрунтованості встановленого договірними відносинами розміру адвокатського гонорару, який було сплачений позивачем за надані послуги.
Проте, колегія суддів оцінює співмірність заявленої до стягнення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими ч.5 ст.134 КАС України, з урахуванням обсягу необхідної правової допомоги, складністю справи, ціною позову, значенням даної справи для сторін, виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, тощо), кількості сторін та відсутності інших учасників у справі, виходячи з фактично витраченого представником позивача часу та наданих послуг, а також кількості підготовлених документів та їх зміст.
З огляду на викладене колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги позивача, що відмова суду першої інстанції у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в повному обсязі є необґрунтованою та такою, що порушує право позивача на компенсацію фактично понесених судових витрат, оскільки право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, що узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 16 березня 2023 року у cправі № 927/153/22.
Водночас, в апеляційній скарзі відповідача не наведено належного обґрунтування, що сума у 2000 грн витрат на правничу допомогу є неспівмірною або необґрунтованою, так само як і не зазначено своїх розрахунків, яка сума витрат на професійну правничу допомогу об`єктивно підлягала відшкодуванню на користь позивача, що вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги.
Таким чином, доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив правильний висновок щодо часткового задоволення заяви представника позивача щодо ухвалення додаткового рішення у справі про розподіл судових витрат.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК ОІЛ ТРЕЙД» та Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий | | | Шидловський В.Б.
Судді | | | Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.