КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи 754/7916/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5221/2026	Головуючий у суді першої інстанції - Галась І.А. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року місто Київ 

Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Оніщук М.І.,
судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
секретар Можарівська М.І.,
за участю:
представника позивача ОСОБА_5., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", подану від його імені та в його інтересах Корніловим Левом Олександровичем , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", третя особа - Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, 

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом  до  ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, згідно з яким просив: 
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 221860,00 грн. у якості відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;
- стягнути з ПрАТ "СК "Універсальна" на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 100000,00 грн. у якості відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;
- стягнути з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 100000,00 грн. у якості відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати (судовий збір у розмірі 4218,60 грн.; витрати, пов'язані із залученням експертів - 8000,00 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 80000,00 грн. 
У подальшому, позивач неодноразово змінював зміст своїх позовних вимог, та, з урахуванням остаточної редакції позовної заяви, відмовився від частини позовних вимог, пред`явлених до ОСОБА_3 , та свої позовні вимоги просив вважати викладеними в такій редакції: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 130000 гривень у якості відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої в внаслідок дорожньої транспортної пригоди.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 28 серпня 2020 року о 21 год. 54 хв. у Деснянському районі м. Києва по пр. Маяковського, 12 (перетин з вул. Ніколаєва) відбулася дорожньо-транспортна пригода: зіткнення автомобіля «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_1 , водій - ОСОБА_2 та автомобіля «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_2 , водій - ОСОБА_3 .
28 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДРП18 № 541848 щодо вчинення правопорушення за статтею 124 КУпАП. Також, працівниками поліції були відібрані письмові пояснення, зокрема, у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із зазначенням персональних даних вказаних осіб.
30 вересня 2020 року відповідні матеріали були передані для розгляду до Деснянського районного суду міста Києва (судовій справі присвоєно № 754/12709/20).
15 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_2 . Товариством з обмеженою відповідальністю «Український центр судових експертиз» надано Висновок експерта № 1-15/10 за результатами виконаного комплексного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження за адміністративними матеріалами (справа № 754/12709/20) про ДТП від 28.08.2020.
Встановлено, зокрема, що дії водія ОСОБА_3  28.08.2020 не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, що у свою чергу спричинило ДТП.
Виснувано також, що у діях ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору перебували у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП від 28.08.2020.
22.02.2022 згідно з постановою Деснянського районного суду міста Києва від 30.11.2020 у справі № 754/12709/20 Київським науково дослідним інститутом судових експертиз надано Висновок експертів № 27/21-52/744/21-35/3461/3462/22-35/3463/3464/22-52 за результатами проведення комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, фототехнічної експертизи та експертизи відеозвукозапису у справі про адміністративне правопорушення № 754/12709/20.
Встановлено, зокрема, що в експертів немає підстав технічного характеру вважати дії водія ОСОБА_2 у ДТП від 28.08.2020 такими, що не відповідали Правилам дорожнього руху України.
Зроблено висновок, що ДТП від 28.08.2020 сталося внаслідок дій водія ОСОБА_3  в частині маневрування його автомобіля в напрямку розташування автомобіля ОСОБА_2 , що зупинився.
16 травня 2022 року постановою Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/12709/20 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито (за відсутністю події і складу правопорушення).
28 вересня 2022 року постановою Київського апеляційного суду у справі
№ 754/12709/20 постанову Деснянського районного суду міста Києва від 16.05.2020 залишено без змін.
22 березня 2023 року за заявою ОСОБА_2 . Товариством з обмеженою відповідальністю «Український центр судових експертиз» надано Висновок експерта № 1-22/03 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи.
Висновком встановлено, що матеріальний збиток (шкода), завданий ОСОБА_2 в результаті ДТП від 28.08.2020, станом на дату проведення дослідження складає 321860,00 грн.
Наведені вище обставини зумовили звернення ОСОБА_2 до суду із вимогами про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Щодо відповідальності ПрАТ "СК "Універсальна" у частині відшкодування матеріальної шкоди позивач зазначав, що, як вбачається зі змісту матеріалів, що додаються до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.08.2020 серії ДРП18 № 541848, складеного щодо позивача, працівниками поліції були відібрані письмові пояснення, зокрема, у ОСОБА_3 , у т.ч. його персональні дані.
Так, у документі за назвою «Схема місця ДТП» зазначені дані щодо автомобіля ОСОБА_3 , а також наявна інформація про наявність у нього страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників (ОСЦПВ) наземних транспортних засобів.
Зокрема, у відповідній графі щодо страхового полісу ОСОБА_3 як учасника ДТП від 28.08.2020, зазначено: "ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛЬНА» " (назва страхової організації); "№ ЕР-200769723" (серія та номер ОСЦПВ наземних ТЗ); "до 30.07.2021 р." (термін дії полісу).
Відповідні відомості також підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ).
Отже, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 станом на дату ДТП (28.08.2020), який є винуватцем у вчиненні такої ДТП, була застрахована у встановленому порядку ПрАТ "СК "Універсальна".
За вказаних обставин, зазначав, що у ПрАТ "СК "Універсальна", як страховика, виник обов`язок здійснити на користь позивача відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП від 28.08.2020, винуватцем якого є ОСОБА_3 , у розмірі 130000,00 грн. (в межах ліміту, встановленого полісом).
Також, позивач, зауважував, що позивач з метою отримання виплат до страховика або МТСБУ не звертався, оскільки щодо ОСОБА_3 не складався адміністративний протокол за фактом ДТП від 28.08.2020 та у судовому порядку питання його вини не розглядалося; а крім того, розгляд справи №754/12709/20 тривав близько 25 календарних місяців (понад 2 роки).
Тобто не звернення до страховика (страхової компанії) було обумовлене обставинами, які фактично не залежали від дій та волі позивача.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2025 позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ "СК "Універсальна" на корить ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньої транспортної пригоди у розмірі 130000 грн. (т. 3, а.с. 215-222).
Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.11.2025 стягнуто з ПрАТ "СК "Універсальна" на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 45000 грн. та судовий збір у розмірі 1703 грн. 90 коп. (т. 4, а.с. 2-4).
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що впродовж одного року позивач не звертався з письмовою заявою про відшкодування завданої матеріальної шкоди до ПрАТ "СК "Універсальна", а отже у ПрАТ "СК`Універсальна" не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, завданої майну позивача.
При цьому, невиконання позивачем передбачених обов'язків унеможливили ПрАТ "СК "Універсальна" встановити дійсний розмір завданої шкоди, обставини та причини настання ДТП.
Також, зауважує, що 16.05.2022 Деснянським районним судом м. Києва у справі № 754/12709/20 було винесено постанову, згідно з якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито.
Отже, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 (як страхувальника ПрАТ "СК`Унверсальна") не настала і відповідно страховий випадок для ПрАТ "СК "Універсальна" не настав, а тому у ПрАТ "СК "Універсальна" відсутні будь-які правові підстави (обов`язки) щодо виплати страхового відшкодування (т. 4, а.с. 9-16).
Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав її необгрунтованості та безпідставності.
Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.
Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача та представника третьої особи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 28 серпня 2020 року о 21 год. 54 хв. в м. Києва по пр. Маяковського, 12 /перетин з вул. Ніколаєва/ ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_1 при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку, в подальшому в результаті зіткнення автомобіль «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_1 віднесло та відбулося зіткнення з автомобілем «Toyota Yaris» номерний знак НОМЕР_3 , водій ОСОБА_4 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим своїми діями порушив вимоги п.16.6 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст..124 КУпАП
Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 16 травня 2022 року провадження в справі №754/12709/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року постанову Деснянського районного суду м. Києва від 16 травня 2022 року залишено без змін.
30.07.2020 року між ПрАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_3 було укладено Поліс № ЕР-200769723 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_2 .
Відповідно до Полісу страхування № ЕР-200769723 від 30.07.2020 року ліміт страхової суми за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 грн.
Відповідно до наданого Національним науковим центром «Інститут судових експертиз» висновку експертів № 9744/9745/10518/10519 за результатами проведення комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео, - звукозапису від 18.04.2024 вбачається, що у дорожньо - транспортній ситуації водій автомобіля Honda Accord ОСОБА_2 своїми діями, а саме зміною напрямку руху ліворуч, створив небезпеку для подальшого його руху водію автомобіля Porsche Cayenne ОСОБА_3 . При цьому водій автомобіля Porsche Cayenne ОСОБА_3 в момент виникнення небезпеки мав технічну можливість попередити виникнення дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.п.12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України і його дії не відповідали вище вказаним пунктам правил дорожнього руху України, тому в даному випадку водію автомобіля Porsche Cayenne ОСОБА_3 була створена небезпека для подальшого його руху, яка в подальшому змінилась на аварійну обстановку (ситуацію).
Заперечуючи щодо задоволення позову, відповідач посилався на те, що впродовж одного року позивач не звертався з письмовою заявою про відшкодування завданої матеріальної шкоди до ПрАТ "СК "Універсальна", а отже у ПрАТ "СК`Універсальна" не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, завданої майну позивача.
Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17).
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19.
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).
У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 1188 ЦПК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно із статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (стаття 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, яка має містити певні відомості та визначені Законом додатки до заяви (пункт 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної витати), є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди ( підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
У справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року в справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 вказано, що: «підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV визначає наслідком пропуску потерпілою особою річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування, право страховика на відмову у виплаті регламентних виплат. Разом з тим, ані Закон №1961-IV, ані ЦК України, ані будь-який інший закон не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілою особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено ЦК України при пропуску позовної давності. 
Водночас ЦК України передбачається також поновлення, зупинення, переривання позовної давності (статті 263-264, стаття 267 ЦК України). Сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє регулятивне суб`єктивне право (у цьому випадку протягом одного року) за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи в позасудовому порядку. Однак, законодавством не передбачено в цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди, ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові. Крім того, немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми.
З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі.
Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності».
Отже, з огляду на вищевстановлені обставини, зокрема те, що незвернення до страховика протягом року з дати ДТП було обумовлене поважними та об`єктивними обставинами, які жодним чином не залежали від дій та волі позивача (тривалий розгляд справи про адміністративне правопорушення), посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції того, що неподання заяви протягом року є підставою для відмови у задоволенні позову, є помилковими.
Разом з тим, відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та /або майну потерпілого.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Таким чином, спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, обов`язок щодо виплати страхового відшкодування пов`язується із настанням страхового випадку, який у свою чергу має місце тоді, коли саме забезпеченим транспортним засобом (особою) заподіюється шкода життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Так, як вже зазначалося вище, 28.08.2020 у м. Києві сталася ДТП за участю забезпеченого автомобіля марки Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля марки «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього.
16.05.2022 Деснянським районним судом м. Києва у справі № 754/12709/20 було винесено постанову, згідно з якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито. 
Разом з тим, щодо ОСОБА_3 не складався адміністративний протокол за фактом ДТП від 28.08.2020 та у судовому порядку питання його вини не розглядалося.
При цьому, згідно з наявним у матеріалах справи висновку експертів №9744/9745/10518/10519 за результатами проведення комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео, - звукозапису від 18.04.2024 у дорожньо - транспортній ситуації водій автомобіля Honda Accord ОСОБА_2 своїми діями, а саме зміною напрямку руху ліворуч, створив небезпеку для подальшого його руху водію автомобіля Porsche Cayenne ОСОБА_3 . При цьому водій автомобіля Porsche Cayenne ОСОБА_3 в момент виникнення небезпеки мав технічну можливість попередити виникнення дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.п.12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України і його дії не відповідали вище вказаним пунктам правил дорожнього руху України, тому в даному випадку водію автомобіля Porsche Cayenne ОСОБА_3 була створена небезпека для подальшого його руху, яка в подальшому змінилась на аварійну обстановку (ситуацію).
Тобто, вказаним висновком не встановлено, що внаслідок лише дій ОСОБА_3 відбулася ДТП від 28.08.2020.
Отже, вважати, що спричинення шкоди майну позивача знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з діями відповідача, не можна.
За вказаних обставин, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову є помилковим, адже з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , як страхувальника ПрАТ "СК "Універсальна", не настала і, відповідно, страховий випадок для ПрАТ "СК "Універсальна" не настав, у відповідача відсутні будь-які правові підстави (обов`язки) щодо виплати страхового відшкодування.
При цьому, слід зауважити, що позивач має право вимагати відшкодування шкоди на загальних підставах, встановлених ЦК України, тобто заявивши позов безпосередньо до володільця джерела підвищеної небезпеки - водія ОСОБА_3 . 
Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).
Отже, ухвалене судом рішення, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову. 
З урахуванням того, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2025 підлягає скасуванню, то додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19.11.2025, яке є невід`ємною частиною рішення у справі, також належить скасувати.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", подану від його імені та в його інтересах Корніловим Левом Олександровичем ,- задовольнити.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2025 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 листопада 2025 року - скасувати.
Ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", третя особа - Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про відшкодування матеріального та моральної шкоди - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6327 (шість тисяч триста двадцять сім) грн. 90 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 13 липня 2026 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова