УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/1070/26 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О. 
Номер провадження №33/4805/1229/26
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Костюкович С. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Костюкович С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Капля А.С., подану в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 15.07.2026, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,
встановив:
Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 15.07.2026 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням представник потерпілого - адвокат Капля А.С. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, постановити нову, якою  ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України.
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Посилається на те, що суд не правильно надав оцінку протоколу про адміністративне правопорушення, схемі місця дорожньо - транспортної пригоди від 19.05.2026, на якій зафіксовано розміщення транспортних засобів після дорожньо - транспортної пригоди та перелік видимих на них пошкоджень, первинним письмовим поясненням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 19.05.2026, згідно яких на автомобілі під керуванням ОСОБА_2 лопнуло колесо, внаслідок чого деталями цього колеса було пошкоджено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .
Зазначає, що протокол перевірки технічного контролю транспортного засобу «KOEGEL» державний номерний знак НОМЕР_1 від 07.05.2026 за №01460-00392-2 не підтверджує виконання водієм п. 2.3 (а) правил дорожнього руху України. Обов`язковий технічний контроль засвідчує технічний стан транспортного засобу лише на момент його проведення та не підтверджує належного технічного стану транспортного засобу під час його експлуатації через дванадцять днів після такого огляду. Крім того, проходження технічного контролю не звільняє водія від обов`язку, передбаченого пунктом 2.3 «а» Правил дорожнього руху України, перед кожним виїздом перевірити та забезпечувати технічно справний стан транспортного засобу. Більш того, ОСОБА_2 не надав до суду будь-яких документів, які б підтверджували фактичне здійснення такого огляду перед виїздом 19.05.2026 р.
Вказує, що твердження суду, що надані докази безпосередньо не підтверджують те, що причиною дорожньо - транспортної пригоди стало саме недотримання ОСОБА_2 п.2.3 а) Правил дорожнього руху є помилковими, оскільки ОСОБА_2 повинен був перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу, та стежити за технічним станом транспортного засобу, як передбачено п.2.3.а Правил дорожнього руху України, однак цього зроблено не було.
В поданих суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу  ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу представника потерпілого залишити без задоволення та розглянути цю справу за його відсутності.
Представник потерпілого – адвокат Капля А.С., в поданій 03.08.2026 апеляційному суду через підсистему «Електронний суд» заяві про розгляд справи без участі (зареєстровано судом за вхідним № 13546/26 від 04.08.2026) просить провести розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка нею подана в його інтересах, без участі потерпілого та його представника – адвоката Каплі А.С.
В судове засідання апеляційного суду учасники провадження не прибули, відповідно до змісту вищезазначених заперечення та заяви, повідомлені про дату та час апеляційного розгляду.
Із змісту телефонограми, складеної секретарем судового засідання 30.07.2026, Семенчуку В.В. не вдалось апеляційним судом повідомити телефонним зв`язком про дату та час судового засідання, однак за цією ж телефонограмою, його представник – адвокат Капля А.С. зазначила, що повідомить ОСОБА_1 про дату розгляду справи і також просила проводити розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. 
За таких обставин, а також з метою розгляду справи в розумні строки, враховуючи зміст телефонограми та повідомлень представника потерпілого – адвоката Каплі А.С. в поданій нею заяві, апеляційний суд приходить до висновку про здійснення розгляду справи за відсутності потерпілого ОСОБА_1 , оскільки апеляційна скарга була подана представником потерпілого, і представник, послідовно як і у телефонограмі, так і в додатково поданій суду заяві висловив свою позицію про розгляд справи за її відсутності, та за відсутності особи, яку він представляє.
Враховуючи неприбуття учасників провадження в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, фіксування розгляду апеляційної скарги за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
На переконання апеляційного суду, постанова суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція цієї статті за своїм видом є бланкетною, оскільки відсилає до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР України).
Відповідно до п. 2.3 а) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
Розглядаючи справу, як слідує із змісту постанови, суд першої інстанції всебічно та повно встановив обставини справи, безпосередньо у судовому засіданні дослідив надані докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №670300 від 19 травня 2026 року, складений відносно ОСОБА_2 , схему до протоколу огляду місця даної дорожньо-транспортної пригоди від 19.05.2026р., письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також досліджено протокол перевірки технічного стану транспортного засобу від 07.05.2026.
Вказаним доказам суд надав належну правову оцінку у їх сукупності та за встановлених обставин дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях  ОСОБА_2  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Так, згідно письмових пояснень  ОСОБА_2 останній пояснив, що 19.05.2026 року близько 21:07 год. рухаючись по автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп на 87 км біля села Кочерів на середній осі вибухнуло ліве колесо. Рухався на тягачі «MAN», державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом «KOEGEL», державний номерний знак НОМЕР_1 . Одразу після вибуху з`їхав на узбіччя, включив аварійну сигналізацію та пішов оглянути дорогу на предмет залишків колеса щоб прибрати, але не знайшовши залишків повернувся до автомобіля і проїхав 20 метрів та зупинився на автозаправній станції щоб не створювати перешкоди учасникам руху та з метою безпечної заміни шини. До дорожньо – транспортної пригоди перебував за кермом орієнтовно годину (а.с.7).
Відповідно до додаткових письмових пояснень ОСОБА_2 , які наявні в матеріалах справи, останній додатково пояснив, що перед початком руху був проведений огляд транспортного засобу. Будь-яких видимих пошкоджень шин, коліс або інших ознак технічної несправності виявлено не було. Напівпричіп Kogel, державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), незадовго до події, а саме 07.05.2026 року, пройшов обов`язковий технічний контроль у встановленому законом порядку та був визнаний технічно справним. Зазначає, що перед місцем виникнення події на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп проводилися дорожні роботи. На окремих ділянках дорожнього покриття були наявні технологічні вирізи асфальтного покриття (заглиблення) з гострими краями, через що транспортні засоби здійснювали маневрування для їх об`їзду. Також вказує, що при цьому момент повного руйнування шини не обов`язково співпадає з моментом виникнення її пошкодження. Причиною раптового руйнування шини могли бути приховані пошкодження або дефекти, про існування яких він не міг знати та які неможливо було виявити під час звичайного огляду. Також пояснив, що працівниками поліції не було проведено технічного дослідження пошкодженої шини, не встановлено фактичну причину її руйнування та не підтверджено, що пошкодження виникло через неналежний технічний стан транспортного засобу (а.с.13).
З письмових пояснень іншого учасника дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_1 слідує, що 19.05.2026 року рухався на своєму автомобілі «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_4 по автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп у напрямку міста Києва. Проїжджаючи повз 87 км даної дороги біля села Кочерів перед ним рухався вантажний автомобіль «MAN», державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом «KOEGEL», державний номерний знак НОМЕР_1 у якого вистрелило ліве середнє колесо в наслідок чого на проїзджу частину безпосередньо перед його автомобілем впала частина шини від фури. Уникнути зіткнення не міг та здійснив на неї наїзд. Внаслідок дорожньо-транспорної пригоди його автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків (а.с.7).
Зі схеми місця дорожньо – транспортної пригоди, яка є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулася при штучному освітленні, стан покриття проїзної частини - сухе, з наявністю дорожнього огородження вздовж проїжджої частини, наявністю дорожніх знаків пріорітету на головній та другорядній дорозі та наявністю горизонтальної розмітки проїжджої частини. Також на даній схемі зафіксовано розміщення транспортних засобів після дорожньо – транспортної пригоди та перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо – транспортної пригоди (а.с.8).
Відповідно до змісту дослідженої судом копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01460-00392-2 від 07.05.2026 транспортний засіб «KOEGEL», державний номерний знак НОМЕР_1 після технічного контролю визнано технічно справним (а.с.15).
Дослідивши вищезазначені докази, суд першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, та прийшов до обґрунтованого рішення, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б доводили, що водієм ОСОБА_2 допущено порушення зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення пункту Правил дорожнього руху, а саме що він перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу.
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, які зроблені за встановлених цим судом обставин, що вказані докази безпосередньо не підтверджують, що причиною даної дорожньо – транспортної пригоди стало саме недотримання ОСОБА_2 п. 2.3 а) Правил дорожнього руху. 
Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Конституційний Суд України у пункті 4.1. рішення від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України (ст.62) та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону.
Єдиною і достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в діянні такої особи складу відповідного адміністративного правопорушення.
Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Тому, встановивши, що за дванадцять днів до вказаної події, було забезпечено обов`язковий технічний контроль транспортного засобу «KOEGEL», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому вибухнула (лопнула) шина, про що ОСОБА_2 надав суду копію протоколу № 01460-00392-2 від 07.05.2026; врахувавши пояснення та додаткові пояснення ОСОБА_2 щодо обставин події, а саме що ним здійснено перевірку технічного стану перед виїздом в день, коли трапилася ДТП, в той час як перед самим місцем ДТП на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп проводилися дорожні роботи, на окремих ділянках дорожнього покриття були наявні технологічні вирізи асфальтного покриття (заглиблення) з гострими краями, котрі не спростовані жодними матеріалами справи та за своєю суттю є об`єктивно обгрунтованими; беручи до уваги час інкримінованого правопорушення (21 год. 07 хв.), на переконання апеляційного суду, за таких обставин в сукупності матеріали справи не підтверджують порушення  ОСОБА_2 підпункту «а» п.2.3. ПДР України, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП.
Крім того, апеляційний суд враховує і те, що за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 , на напівпричіпі Kogel, відбулося від`єднання шини колеса, в той час за змістом пояснень як ОСОБА_2 , так і  ОСОБА_1 (а.с.6,7), а також за аргументами апеляційної скарги його представника, мало місце не «від`єднання» шини, як про те стверджено у протоколі, а «вибух шини (лопнула шина)». Зокрема, сам потерпілий у своїх письмових поясненнях зазначив «…у якого стрільноло ліве середнє колесо, внаслідок чого … впала частина шини…».
Від`єднання шини через стверджене у протоколі порушення, та вибух (вистріл) шини, не є тотожними поняттями і за встановлених судом першої інстанції обставин із нещодавного проходження обов`язкового технічного огляду напівпричепа, що документально підтверджено та заявлених і неспростованих у поясненнях ОСОБА_2 дорожніх робіт, які характеризувались наявністю технологічних вирізів асфальтного покриття, на переконання суду, поза розумним сумнівом, не підтверджує винуватість ОСОБА_2 у порушенні ПРД України.
З цих усіх підстав, аргументи апеляційної скарги представника потерпілого щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення суд відхиляє.
Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, в той час як матеріали цієї справи не містять доказів наявності у діях ОСОБА_2 усіх ознак складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема, його об`єктивної сторони, а саме не підтверджено діяння ОСОБА_2 , яким було б порушено пункт п. 2.3 а) Правил дорожнього руху України.
З`ясувавши, що наявні у матеріалах справи докази як кожен окремо так і у своїй сукупності не підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 передбаченого ст.124 КУпАП складу адміністративного правопорушення, місцевий суд дійшов слушного висновку про необхідність закрити провадження у цій справі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.
Постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, норми матеріального та процесуального права застосовані правильно, а тому підстав для зміни чи скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу представника потерпілого - адвоката Капля А.С., подану в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 15.07.2026, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя С.І. Костюкович