Справа № 716/1045/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.07.2026 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: 
головуючого судді – Пухарєвої О.В.,
за участі секретаря судового засідання – Кульки О.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горішньошеровецької територіальної громади в особі Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,
В С Т А Н О В И В :
Позивачка ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Павчука С.І., звернулася до суду із позовом до Горішньошеровецької територіальної громади в особі Горішньошеровецької сільської ради, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок 1991 року побудови, загальною площею 218,4 кв.м. та житловою площею 116,3 кв.м., що в плані зазначено під літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня під. літ. «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», вбиральня під літ. «Д», криниця під №1, огорожа № 2-4, яма вигрібна під №5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік – ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить вище згадане майно, позивачка прийняла її шляхом подання до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області заяви про прийняття спадщини за законом. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки позивачкою не було надано документів, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_2 .
Відсутність правовстановлюючих документів на будинок є перешкодою в оформленні нею права власності на спадщину за законом після смерті її чоловіка – ОСОБА_2 .
В підготовче засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки в поданій до суду заяві просить справу розглядати у їх відсутності, позовну заяву підтримують повністю.
Представник Горішньошеровецької сільської ради в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, не заперечують проти задоволення позову.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.
Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 , 29.04.1990 укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (зазначено російською мовою) Горішньошеровецькою сільською радою, за актовим записом 9 (а.с. 15).
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки – ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 7).
Як вбачається зі змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Горішньошеровецької сільської ради № 434 від 05.06.2026, ОСОБА_2 проживав та перебував на реєстраційному обліку в АДРЕСА_1 з 27.05.1986 по 31.05.2025, тобто по день його смерті. На день смерті разом із ним в одному будинку були зареєстровані та проживали: дружина – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онук – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8). 
Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .
За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. 
Вiдповiдно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як вбачається зі змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Горішньошеровецької сільської ради № 432 від 05.06.2026 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцями за законом є: дружина – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 14). 
У встановлений законом строк позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого чоловіка – ОСОБА_2 , на підставі якої 21.10.2025 заведена спадкова справа № 258/2025. 
ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті її чоловіка та претендує на неї, оскільки ОСОБА_7 .. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у встановлений законом шестимісячний строк відмовились від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними заявами про відмову від спадщини від 21.10.2025.
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах – до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
На виконання зазначених вимог ЦК України позивачка ОСОБА_1 , як особа яка прийняла спадщину звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності за ОСОБА_2 на цей житловий будинок. Вказане підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 108/02/31 від 09.06.2026 (а.с.21).
Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, за яким закріплено земельну ділянку 0,0782 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, розташований в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Горішньошеровецької сільської ради № 435 від 05.06.2026, відповідний запис зроблено в погосподарській книзі №19 за (2021-2025 роки) запис № 0909-1 сторінка 75(а.с. 18). 
Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.
В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок пiд забудову тощо.
В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.
Частинами 3,4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Встановлено, що ОСОБА_2 , за життя не оформляв документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його належним чином.
Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Згідно з довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ, житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , побудований у 1991 році належав ОСОБА_2 . Його вартість становить 415 417 грн (а.с. 13).
Як вбачається з копії облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 роки, головою домогосподарства в житлового будинку в АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_2 (а.с. 19).
Крім цього, згідно з відомостями про домогосподарство житлового будинку в АДРЕСА_1 , де ОСОБА_2 – голова, ОСОБА_1 – дружина, ОСОБА_5 – дочка, ОСОБА_6 - онук (а.с.19-20).
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.
Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання, призначене на 11:30 год. 13.07.2026 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 23.07.2026 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 23.07.2026.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328,392, 1218, 1235, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст.200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на житловий будинок 1991 року побудови, загальною площею 218,4 кв.м. та житловою площею 116,3 кв.м., що в плані зазначено під літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня під. літ. «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», вбиральня під літ. «Д», криниця під №1, огорожа № 2-4, яма вигрібна під №5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін по справі:
позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_1 ;
представник позивачки – ОСОБА_9 , ордер на надання правничої допомоги від 16.06.2026;
відповідач – Кадубовецька Горішньошеровецької територіальної громади в особі Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, вул. Задубрівська, 1 с. Горішні Шерівці. 
Повний текст рішення складено 23.07.2026.

Суддя Олена ПУХАРЄВА