441/1144/26 2/441/980/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
(заочне)
13 липня 2026 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Перетятько О.В.,
за участі секретаря Лихоносової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городок Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Білоус Д.В. звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1584-4095 від 04 серпня 2025 року в розмірі 25 844 гривні 80 копійок, а також 2 662 гривні 40 копійок понесених у справі судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог покликається, що 04 серпня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1584-4095 продукту «MiniCredos». Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит у розмірі 8 400 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності та платності, однак відповідач належним чином своїх обов`язків не виконав.
Зазначає, що кредитний договір укладено за допомогою вебсайту кредитодавця шляхом реєстрації відповідача в інформаційно-комунікаційній системі, ознайомлення з офертою, Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту і Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором A8006. За умовами договору відповідачу надано кредит у сумі 8 400 гривень 00 копійок строком на 365 календарних днів, базовий період сплати відсотків становив 28 календарних днів, комісія за видачу кредиту - 15 відсотків від суми кредиту. Стандартна процентна ставка становила 1 відсоток за кожен день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів та 0,74 відсотка за кожен день користування кредитом, починаючи зі 181 календарного дня. Кредитні кошти в сумі 8 400 гривень 00 копійок 04 серпня 2025 року перераховано на платіжну картку, реквізити якої відповідач самостійно зазначив під час укладення договору. Відповідач здійснив платіж у сумі 5 000 гривень 00 копійок, однак надалі зобов`язання за договором належним чином не виконував. Станом на 02 березня 2026 року заборгованість відповідача становить 25 844 гривні 80 копійок, з яких 8 400 гривень 00 копійок - основний борг, 11 984 гривні 80 копійок - проценти за користування кредитом, 4 200 гривень 00 копійок - проценти, нараховані на підставі статті 625 ЦК України, 1 260 гривень 00 копійок - комісія за видачу кредиту. Незважаючи на направлену вимогу про дострокове повернення кредиту, відповідач заборгованість не погасив. Просила позов задовольнити у повному обсязі.
Представник позивача Білоус Д.В. в судове засідання не з`явилася, у поданому клопотанні просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав.
На сайті «Судова влада України»: Городоцький районний суд Львівської області у розділі «Громадянам», в якому міститься список справ, призначених до розгляду, було розміщено інформацію про дату та час судових засідань у цій справі.
З огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
Відповідно до статті 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.
Згідно з частиною першою статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 04 серпня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1584-4095 продукту «MiniCredos». Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором A8006.
За умовами договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8 400 гривень 00 копійок строком на 365 календарних днів. Факт перерахування кредитних коштів підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та інформацією ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» про успішне виконання платіжної операції від 04 серпня 2025 року на картку № НОМЕР_1 .
Частинами першою-четвертою та пунктом 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною третьою статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
В силу вимог статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі.
Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що передбачено статтею 1055 ЦК України.
Абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Як вбачається з матеріалів справи, договір про відкриття кредитної лінії № 1584-4095 від 04 серпня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та їх змісту в електронному документі. Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ є документом, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до частин першої і другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти однією стороною та її прийняття другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію, відповіді про її прийняття.
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи про прийняття пропозиції укласти електронний договір може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення, заповнення формуляра заяви в електронній формі або вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором або аналога власноручного підпису за письмовою згодою сторін.
З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії та підтвердження умов кредитування укладення електронного договору на сайті кредитодавця є неможливим. Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 04 серпня 2025 року належним чином укладено електронний кредитний договір.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк, встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, що передбачено статтею 610 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з розрахунком заборгованості борг ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № 1584-4095 від 04 серпня 2025 року станом на 02 березня 2026 року становить 25 844 гривні 80 копійок, з яких 8 400 гривень 00 копійок - основний борг, 11 984 гривні 80 копійок - проценти за користування кредитом, 4 200 гривень 00 копійок - проценти, нараховані на підставі статті 625 ЦК України, 1 260 гривень 00 копійок - комісія.
Відповідач взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому договором, належним чином не виконав, кредитні кошти у повному обсязі не повернув. Належними доказами розмір основного боргу та заборгованості за договірними процентами відповідач не спростував.
Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов у частині стягнення 8 400 гривень 00 копійок основного боргу та 11 984 гривень 80 копійок процентів за користування кредитом, а всього 20 384 гривні 80 копійок, підлягає задоволенню.
Підстав для стягнення з відповідача комісії у розмірі 1 260 гривень 00 копійок суд не вбачає з огляду на таке.
Законодавство про захист прав споживачів виходить із необхідності особливого захисту споживача як слабшої сторони договірних правовідносин та забезпечення фактичної рівності сторін з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати комісію без визначення самостійної послуги, яка надається клієнту за таку плату, та нарахування комісії за дії, що становлять виконання основного обов`язку кредитодавця, є незаконним.
Договором № 1584-4095 передбачено одноразову комісію за видачу кредиту в розмірі 15 відсотків від суми кредиту. Водночас видача кредиту є виконанням основного обов`язку кредитодавця за кредитним договором і не становить окремої додаткової чи супутньої послуги, що надається позичальнику понад надання кредиту. Позивач не надав доказів надання відповідачу самостійної послуги, вартість якої відповідає сумі нарахованої комісії.
За таких обставин стягнення комісії за сам факт видачі кредиту призводить до подвійної оплати позичальником однієї фінансової послуги, оскільки платою за надання та користування кредитними коштами є проценти, та створює істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду споживачу.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення комісії у розмірі 1 260 гривень 00 копійок задоволенню не підлягає.
Також позивач просить стягнути з відповідача 4 200 гривень 00 копійок процентів, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого продовжено та який діє на час ухвалення рішення.
Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки за таке прострочення.
Посилання позивача на виключення пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» не спростовує застосування до спірних правовідносин пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, який є чинним та прямо звільняє позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, у період дії воєнного стану.
Проценти в сумі 4 200 гривень 00 копійок нараховані за прострочення виконання зобов`язання за договором, укладеним 04 серпня 2025 року, тобто під час дії воєнного стану, а тому вимога про їх стягнення задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог статей 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 099 гривень 94 копійки.
На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в :
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого на АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (код ЄДРПОУ: 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407 у місті Київ) заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1584-4095 від 04 серпня 2025 року в розмірі 20 384 (двадцять тисяч триста вісімдесят чотири) гривні 80 копійок та 2 099 (дві тисячі дев`яносто дев`ять) гривень 94 копійки судового збору, а всього 22 484 (двадцять дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) гривні 74 копійки.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя Перетятько О.В.