ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/11719/25 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., 
суддів: Епель О.В., Кузьменка В.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про відмову в перерахунку пенсії від 30.04.2025 року №974280143157;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за абз. 2 ч. 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням страхового стажу та заробітку, отриманого за період з 01.03.2023 по 01.03.2025, як працюючому пенсіонеру на найбільш вигідних умовах, з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії, тобто з 23.04.2025.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що пенсійним органом проведено автоматизованим способом перерахунок пенсії, але не враховано, що позивач є працюючим пенсіонером, а тому перерахунок її пенсії необхідно було здійснити з урахуванням положень частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та отриманої заробітної плати за 24 місяці.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2025 без врахування страхового стажу та заробітку, отриманого за період з 01.02.2025 по 28.02.2025.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.04.2025 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням страхового стажу та заробітку, отриманого за період з 01.02.2025 по 28.02.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Відповідач зазначає про відсутність законних підстав для проведення перерахунку пенсії, оскільки позивачу перерахунок проведено в автоматичному режимі з 01.04.2025 з урахуванням стажу по 31.01.2025.
На підставі індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку позивача на час проведення перерахунку інформація щодо страхового стажу та заробітної плати за лютий 2025 року була відсутня. Отже, оскільки на 01.03.2025 позивач не набула 24 місяці страхового стажу, підстави для перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати відповідно до абзацу другого частини 4 статті 42 Закону відсутні.
Отже, судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 січня 2026 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали справи №620/11719/25 з Чернігівського окружного адміністративного суду.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року призначено розгляд справи в порядку письмового провадження, строк розгляду справи продовжено.
Разом з тим, рішенням зборів суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2026 року вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебувають у провадженні судді Кучми А.Ю., через тривалу відсутність судді у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2026 року справу №620/11719/25 прийнято до провадження судді-доповідача Компанієць І.Д., та призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
24 березня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на підставі частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» проведено автоматичний перерахунок пенсії з 01.04.2025.
Згідно форми РС-право позивачу враховано стаж по 31.01.2025.
23 квітня 2025 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою про перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначила, що наполягає на перерахунку, враховуючи стаж та заробітну плату за лютий 2025 року.
За принципом екстериторіальності вказану заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії № 974280143157 від 30.04.2025.
Підставою для відмови в перерахунку пенсії є те, що перерахунок проведено в автоматичному режимі з 01.04.2025 з урахуванням стажу по 31.01.2025. Наступний перерахунок пенсії, підтвердженому сплатою страхових внесків до Пенсійного фонду, можливо зробити не раніше ніж через 24 місяці після попереднього перерахунку.
На звернення позивача, листом від 04.06.2025 № 6672-5822/К-02/8-2500-25 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача, що з 01.04.2025 автоматично проведено перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону, з урахуванням страхового стажу за період роботи з 01.03.2023 по 31.01.2025, що становить 01 рік 11 місяців. На час проведення перерахунку відповідно до індивідуальних відомостей позивача, інформація щодо страхового стажу та заробітної плати за лютий 2025 року була відсутня.
Вважаючи такі дії та рішення відповідачів протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем проведено автоматизованим способом перерахунок пенсії позивача, але не враховано, що станом на 01.03.2025 позивач здобула 24 місяці страхового стажу, а тому лютий 2025 року має бути включений до страхового стажу позивача.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, частиною першою статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Абзацами першим – п`ятим частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Таким чином, аналізу вищенаведених правових норм свідчить, що право на перерахунок пенсії у відповідності до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV мають особи, які після призначення пенсії продовжували працювати, за умови наявності в них не менше 24 місяців страхового стажу після призначення такої пенсії (або її перерахунку).
При цьому, такий перерахунок може проводитись:
- за бажанням пенсіонера з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії (абзаци перший-другий частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV) або не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) у разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу (абзац третій частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV);
- без додаткового звернення особи з 1 квітня особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах (абзац четвертий частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV).
Суд враховує, що на підставі абзацу четвертого частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV без додаткового звернення особи з 1 квітня проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах.
Згідно з пунктом 3 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 18.05.2018 № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.06.2018 за № 714/32166, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії: 
1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;
2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії.
Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Так, згідно довідки форми ОК-5, наявної в матеріалах справи, позивач з 01.03.2023 по 28.02.2025 набула 24 місяці страхового стажу.
Однак, згідно, згідно форми РС-право позивачу враховано стаж по 31.01.2025, а на звернення позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило, що з 01.04.2025 автоматично проведено перерахунок пенсії за період роботи з 01.03.2023 по 31.01.2025, що становить 01 рік 11 місяців.
Відтак, автоматичний перерахунок відповідачем проводився з урахуванням здобутих позивачем 23 місяців страхового стажу, без врахування лютого 2025 року.
Проте, суд зазначає, що станом на 01.03.2025 позивач здобув 24 місяці страхового стажу, а тому лютий 2025 року має бути включений до страхового стажу позивач.
Є безпідставними доводи апелянта, що на час проведення перерахунку відповідно до індивідуальних відомостей позивача, була відсутня інформація щодо страхового стажу та заробітної плати за лютий 2025 року, оскільки приписами статті 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат та їх пенсійних активів, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що перерахунок пенсії позивача з 01.04.2025 мав бути здійснений з урахуванням всього здобутого станом на 01.03.2025 року страхового стажу.
За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року у справі № 620/11719/25 залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року у справі № 620/11719/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 08 липня 2026 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 08 липня 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді О.В. Епель

В.В. Кузьменко