НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 680/549/26
2/680/549/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2026 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,
з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
У липні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»(далі – ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що 02 лютого 2025 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі – ТОВ «Слон Кредит») був укладений договір про надання споживчого кредиту №2085767, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 9 000 грн, а відповідач у свою чергу зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений строк та сплатити відсотки за користування ними.
28 листопада 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 28112025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передав ТОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні ТОВ «Слон Кредит» права грошової вимоги, в тому числі щодо відповідача ОСОБА_1 .
Відповідно до умов договору факторингу № 28112025 від 28 листопада 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2085767 у розмірі 26 744,64 грн, з яких: 8 740,54 грн – заборгованість за тілом кредиту, 13 504,10 грн – заборгованість за відсотками, 4 500 грн – заборгованість за неустойкою.
З урахуванням викладеного, позивач  просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.
Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» у судове засідання не з`явився, серед іншого в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Судова повістка вручена відповідачу.
Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення, про що суд 03 вересня 2026 року постановив ухвалу.
У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. 
Процесуальні дії у справі
15 липня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд (формування та зберігання) судової справи здійснювати у змішаній формі.
29 липня 2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, розгляд справи відкладено. 
14 серпня 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку із невиконанням ухвали суду про витребування доказів.
Фактичні обставини справи, встановлені судом 
02 лютого 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №2085767 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» (далі Договір), який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (M063), та відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2 Договору) (арк. спр. 16-22, назва електронного файлу 2-2-a4f20170-7a4d-11f1-bf27-17ec9941678f.pdf). 
Сума кредиту 9 000 гривень (п.1.3 Договору). Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 дні. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (додаток №1) (п. 1.4 Договору).
Тип процентної ставки – фіксована. Підвищена процентна ставка становить 15% в день та застосовується за перший день користування кредитом. Стандартна процентна ставка становить 3% в день та застосовується з другого дня користування кредитом (включно) до 21.02.2025 включно. Пільгова процентна ставка становить 0,75% в день та застосовується з 22.02.2025 (включно) до останнього дня строку кредиту (включно). (п. 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3 Договору). 
Денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 0.908% в день, якщо застосовано стандартну процентну ставку протягом періоду її дії (п. 1.7, 1.7.1 Договору).
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п.2.1 Договору). 
У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 900,00 гривень на 4 день такого невиконання; у розмірі 180,00 гривень починаючи з 5 дня за кожний день невиконання (п. 6.4 Договору). 
Такі ж умови стосовно суми кредиту, строку кредиту, розміру щомісячного платежу, процентної ставки за кредитом, доведенні до відома ОСОБА_1 у паспорті споживчого кредиту (назва електронного файлу «2-2-aaff8920-7a4d-11f1-8ccb-cdc158feebcc.pdf»). 
Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №2085767 сторонами встановлено графік платежів за договором (арк. спр.23-24).
Даними відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 29 липня 2026 року, випискою по особовому рахунку, повідомленням ТОВ «ПейТек» підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано карту № НОМЕР_2 на яку 02 лютого 2025 року зарахований платіж у розмірі 9 000 грн (арк. спр.22, назва електронного файлу «2-2-a88d0280-7a4d-11f1-b37b-0f4b7a72a980.pdf»).
28 листопада 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №28112025, відповідно до умов якого від ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2085767 на загальну суму 26 744,64, що підтверджується договором, витягом з реєстру боржників, актом прийому – передачі, платіжною інструкцією (арк.спр.26-33). 
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги відпервісного кредитора до позивача ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором №2085767 від 28 листопада 2025 року, укладеними між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 . 
Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Суд установив, що між відповідачем  ОСОБА_1 та ТОВ «Слон Кредит» було укладено договір № 2085767 про надання споживчого кредиту від 02 лютого 2025 року. 
Вказаний договір укладений в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) «M063», який є вбудованим в електронний договір, тобто факт його використання є очевидним, а зміст договору є зафіксованим (ч. 1 ст.207 ЦК України). 
Кредитні кошти у розмірі 9 000 грн були перераховані відповідачу  ОСОБА_1 на рахунок платіжної карти НОМЕР_2 , що підтверджуються довідкою ТОВ «ПейТек», повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» та випискою про рух коштів по карті ОСОБА_1 .
Отже, факт укладення кредитного договору в електронній формі та отримання відповідачем ОСОБА_1 коштів від первісного кредитора ТОВ «Слон Кредит» суд вважає доведеним.
У подальшому позивач ТОВ «Діджи Фінанс» набув права грошової вимоги до боржника  ОСОБА_1 за договором. 
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитору кредитні кошти, проценти за користування ними, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість договором № 2085767, яка становить 22 244,64 грн, з яких: 8 740,54 грн – заборгованість за тілом кредиту, 13 504,10 грн – заборгованість за процентами. 
Нарахування процентів за користування кредитом здійснено в межах строку кредитування, за період з 02 лютого 2025 року до 28 листопада 2025 року (всього 300 днів) та за зниженою відсотковою ставкою 0,75 % в день. Також при здійсненні розрахунку кредитором враховані сплачені відповідачем 6 576,22 грн, які зараховані на погашення заборгованості за тілом кредиту та процентами. 
Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку, доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав, а відтак вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Водночас позовні вимоги про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 4 500 грн, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє з наступних підстав.
Положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заборгованість за неустойкою в розмірі 4 500 грн підлягає списанню позикодавцем в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача. 
З огляду на викладене суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 22 244,64 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 8 740,54 грн, заборгованість за процентами – 13 504,10 грн. 
Розподіл судових витрат
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 2662,40 грн. 
Позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» в особі директора Романенка М.Е. 01 червня 2026 року укладено договір про надання правової допомоги № 42649746 з адвокатом (ФОП) Міньковською А.В., а згодом додаткову угоду до нього від 03 липня 2026 року, якою зокрема доповнено розділ 4 «Порядок здійснення розрахунків», а саме, що оплата послуг здійснюється після надання послуг, що підтверджується відповідним актом про надання послуг, складеним на підставі опису наданих послуг (робіт) (назва електронних файлів: «2-2-a5c6dda0-7a4d-11f1-8e31-4b0f1f598147.pdf», «2-2-a7eeedc0-7a4d-11f1-aefb-3fa949ca31b0.pdf», «2-2-abca0510-7a4d-11f1-bfde-29492debb15b.pdf»). 
Відповідно до акту надання послуг та опису виконаних робіт від 03 липня 2026 року згідно з Договором №42649746 від 01 червня 2026 року, ОСОБА_2 надала клієнтові ТОВ «Діджи Фінанс» послуги, пов`язані із письмовою консультацією клієнта, правовим аналізом спірних правовідносин та наданням правових рекомендацій, складанням позовної заяви, формуванням додатків до позову, на що витрачено 4,50 годин. Вартість послуг - 6 000 гривень (назва електронного файлу: «2-2-a26da080-7a4d-11f1-8e31-4b0f1f598147.pdf»). 
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21).
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. 
Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судових засіданнях представник не брав, правова допомога полягала у підготовці та поданні до суду позовної заяви, а тому суд вважає, що обґрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача, які підлягають розподілу 4 000,00 грн.
Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з ціною позову та виконаною адвокатом роботою у цій справі згідно з актом про надання юридичної допомоги.
Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (26 744,64 грн) та часткового задоволення позову (22 244,64 грн х 100 : 26 744,64 = 83,17%), відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 2 214,31 грн (3 328 х 0,8=2 662,40 х 83,17%=2 214,31) та 3326,80 грн витрат на професійну правничу допомогу (4 000 : 100 х 83,17%= 3326,80).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
ухвалив:
Частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2085767 від 02 лютого 2025 рокув розмірі 22 244 (двадцять дві тисячі двісті сорок чотири) гривні 64 коп, з яких: 8 740,54 грн – заборгованість за тілом кредиту, 13 504,10 грн – заборгованість за процентами. 
В решті позову – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 3326(три тисячі триста двадцять шість)  гривень 80 коп.  витрат на професійну правничу допомогу та 2 214 (дві тисячі двісті чотирнадцять) гривень 31 коп. сплаченого судового збору, а всього - 5541 (п`ять тисяч п`ятсот сорок одну) гривню 11 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»: вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари, Київська область, код ЄДРПОУ - 42649746.
Відповідач:  ОСОБА_1 , місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 . 

Суддя А.  О.  Олійник