ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/409/26 

Господарський суд Закарпатської області в складі судді Сисина С.В., за участі секретаря судового засідання Далекорій Б.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М», код ЄДРПОУ – 35245101, місцезнаходження - 61022, Харківська область, місто Харків, вулиця Клочківська, будинок 67,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття», код ЄДРПОУ - 44833129, місцезнаходження - 90550, Закарпатська область, Тячівський район, село Теребля, вулиця Центральна, будинок 100,
про стягнення заборгованості за договором відсоткової позики, право вимоги за яким передано позивачу на підставі договору відступлення прав вимоги,
за участі представників сторін:
від позивача адвокат Кучерук Н.С. (згідно ордеру серії АІ №2185491 від 23.04.2026),
від відповідача - не з`явився,
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» (далі - позивач), від імені та в інтересах якого дії адвокат Паюнова Н.А. (згідно з ордером серії АН №1945931 від 10.04.2026) через систему «Електронний суд ЄСІТС» звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою від 15.04.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-05/437/26) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» про стягнення заборгованості в розмірі 9703119,95 грн за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, право вимоги за яким було передано позивачу на підставі договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Сисина С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2026.
Процесуальні дії по справі
Згідно з ухвалою від 21.04.2026 суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання у справі на 20.05.2026 на 10:00 та встановив учасникам справи строки на подачу заяв по суті справи.
З довідок про доставку електронного листа, які отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст. 176 ГПК Відкриття провадження у справі (з призначенням дати)» від 21.04.2026 у справі №907/409/26 (суддя Сисин С.В.) було надіслано одержувачам – позивачу та відповідачу в їх Електронні кабінети. Документ доставлено до електронних кабінетів учасників справи 21.04.2026 о 13:52.
Отже, учасники справи належним чином повідомлялися судом про призначене на 20.05.2026 підготовче засідання. 
11.05.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача – адвоката Паюнової Н.А. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 11.05.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/4454/26).
Згідно з ухвалою від 12.05.2026 суд задовольнив заяву представника позивача - адвоката Паюнової Н.А. від 11.05.2026 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Згідно з ухвалою від 20.05.2026 суд, враховуючи першу неявку представника відповідача в підготовче засідання, відклав підготовче засідання на 17.06.2026 на 09:45.
З довідок про доставку електронного листа, які отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст. 183 ГПК Відкладення підготовчого засідання (з призначенням дати)» від 20.05.2026 у справі №907/409/26 (суддя Сисин С.В.) було надіслано одержувачам – позивачу та відповідачу в їх Електронні кабінети. Документ доставлено до електронних кабінетів учасників справи 20.05.2026 о 19:50.
Отже, учасники справи належним чином повідомлені про дату, місце та час підготовчого засідання призначеного на 17.06.2026.
17.06.2026 (перед призначеним на 09:45 підготовчим засіданням) через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача – адвоката Саєнко В.В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання від 17.06.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/5941/26), згідно з яким представник відповідача просив: розгляд господарської справи №907/409/26 та підготовче засідання у ній, відкласти на інший час та день; з метою належного забезпечення правового захисту клієнта приєднати адвоката до електронної справи №907/409/26 в системі «Електронний суд»; повідомити про час та день на які призначено розгляд справи (підготовче провадження).
Обґрунтовуючи клопотання про відкладення судового засідання від 17.06.2026, представник відповідача зазначив про факт укладення з ТОВ «Торговий дім «Сіль Закарпаття» договору на надання правової допомоги та представлення інтересів в судових інстанціях. Наголошуючи на необхідності належного забезпечення процесуальних прав і засад рівності сторін та верховенства права, представник посилається на норми ст.ст. 43, 182, 189, 197, 198, 223, 240 ГПК України та ст. 43 ЦПК України, що регулюють строки підготовчого провадження, право на подання заяв, клопотань та обов`язок суду відкласти засідання у разі неможливості вирішення процесуальних питань за першої неявки учасника справи. З метою належного захисту клієнта представник відповідача просив відкласти підготовче засідання, приєднати його до електронної справи №907/409/26 в системі «Електронний суд ЄСІТС» та повідомити про дату і час наступного розгляду справи.
Після отримання 17.06.2026 заяви представника відповідача – адвоката Саєнко В.В. від 17.06.2026 в частині вступу в справу як представника, відомості про вказаного адвоката невідкладно внесено до електронної справи та йому надано доступ до електронної справи в підсистемі «Електронний суд».
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» у підготовче засідання 17.06.2026 участі уповноважених представників не забезпечив, будучи належним чином повідомлений про дату, місце та час проведення підготовче засідання; представник відповідача у день проведення підготовчого засідання подав клопотання про відкладення судового засідання від 17.06.2026.
17.06.2026 в підготовчому засіданні, з`ясувавши думку представника позивача щодо можливості проведення підготовчого засідання без участі відповідача; врахувавши, що відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце підготовчого засідання; беручи до уваги, що явка учасників справи не визнавалася обов`язковою, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у підготовчому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення питань, які вирішуються у підготовчому засіданні; суд згідно ухвали, постановленої в судовому засіданні без оформлення окремого документа та зазначеної у протоколі судового засідання, постановив: визнати неповажними причини неявки у підготовче засідання відповідача та його представника, продовжити підготовче засідання за відсутності відповідача та відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання від 17.06.2026. Судом також враховано, що відповідач повторно не забезпечив участь свого представника у призначене підготовче засідання, наведені представником відповідача у клопотанні причини неявки не є поважними, так як провадження у справі відкрито ще відповідно до ухвали від 21.04.2026 та ТОВ «Торговий дім «Сіль Закарпаття» мало достатньо часу залучити свого представника до участі в розгляді справи, а також, беручи до уваги, що відповідно до п.п.1 та 2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Щодо цього, в ухвалі від 17.06.2026, яка оформлена окремим документом відповідно до ч.5 ст.233 ГПК України, та у якій також зазначено про визнання неповажними причин неявки у підготовче засідання, призначене на 17.06.2026 відповідача та його представника та про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача – адвоката Саєнко В.В. про відкладення судового засідання від 17.06.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/5941/26 від 17.06.2026), суд також вказав, що сам по собі факт укладення договору про надання правової допомоги з ТОВ «Торговий дім «Сіль Закарпаття» та представлення інтересів у судових інстанціях, на який посилається представник, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи та не свідчить про наявність об`єктивних перешкод для участі у підготовчому засіданні 17.06.2026. До клопотання не долучено жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість явки представника у призначений час або існування інших поважних причин, що заважають реалізації процесуальних прав. Суд зазначив, що посилання на норми ст.ст 43, 182, 189, 197, 198, 223, 240 ГПК України та ст. 43 ЦПК України є лише загальним переліком процесуальних прав та обов`язків і не замінюють обов`язку сторони довести ті обставини, на які вона посилається. Обов`язок суду відкласти підготовче засідання виникає лише за наявності об`єктивних та підтверджених підстав, тоді як у даному випадку представником відповідача не обґрунтовано належним чином неможливість взяття участі у підготовчому засіданні призначеного на 17.06.2026. Крім того, відповідач як юридична особа не позбавлений можливості залучити для захисту своїх інтересів іншого представника, а також не був обмежений у праві взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, подавши відповідну заяву в порядку ст. 197 ГПК України.
Відповідно до ухвали від 17.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10:00 15.07.2026.
З довідок про доставку електронного листа, які отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст. 185ч.2п.3 ГПК Закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (з призначенням дати)» від 17.06.2026 у справі №907/409/26 (суддя Сисин С.В.) було надіслано одержувачам – позивачу та відповідачу в їх Електронні кабінети. Документ доставлено до електронних кабінетів учасників справи 19.06.2026 о 17:18.
В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.
Отже, учасники справи належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи по суті, призначеного на 10:00 15.07.2026.
08.07.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача – адвоката Кучерук Н.С. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 09.07.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-026714/26).
Відповідно до ухвали від 10.07.2026 суд задовольнив заяву представника позивача – адвоката Кучерук Н.С. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 09.07.2026.
15.07.2026 (перед призначеним на 10:00 судовим засіданням) через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача – адвоката Войцещук В.В. надійшла заява про вступ у справу як представника від 15.07.2026 (зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/6917/26 від 15.07.2026), згідно з якою він просить: допустити його до участі у справі №907/409/26 як представника відповідача, додати відомості про нього до відомостей про учасників справи в підсистемі «Електронний суд» та забезпечити його участь в судовому засіданні 15.07.2026 року у справі №907/409/26 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Після отримання 15.07.2026 заяви представника відповідача – адвоката Войцещук В.В. про вступ у справу як представника, відомості про вказаного адвоката невідкладно внесено до електронної справи та йому надано доступ до електронної справи в підсистемі «Електронний суд».
Водночас, розглянувши заяву представника відповідача – адвоката Войцещук В.В. про вступ у справу як представника від 15.07.2026 у частині забезпечення його участі в судовому засіданні 15.07.2026 року у справі №907/409/26 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів; врахувавши, що вказана заява подана з порушенням вимог ст.197 ГПК України, так як примірник заяви не надіслано позивачу, заява подана до суду з порушенням встановленого п`ятиденного строку до дати судового засідання, при цьому до матеріалів не долучено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для його подання та не наведено поважних причин неможливості своєчасної подачі заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; врахувавши принципи рівності сторін перед законом і судом та необхідність дотримання завдань господарського судочинства, визначених у ст.2 ГПК України щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, а відтак згідно з ухвалою від 15.07.2026 суд повернув без розгляду представнику відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття») – адвокату Войцещук В.В. заяву про вступ у справу як представника від 15.07.2026 в частині забезпечення його участі в судовому засіданні 15.07.2026 року у справі №907/409/26 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів (зареєстровану за вхідним №02.3.1-02/6917/26 від 15.07.2026).
15.07.2026 (перед призначеним на 10:00 судовим засіданням) через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття») – адвоката Войцещук В.В. надійшли письмові пояснення від 14.07.2026 (які зареєстровані за вхідним №02.3.1-02/6920/26).
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» у судове засідання по розгляду справи по суті 15.07.2026 участі уповноважених представників не забезпечив, будучи належним чином повідомлений про дату, місце та час проведення судового засідання; представник відповідача - адвокат Войцещук В.В. у день проведення судового засідання подав клопотання про забезпечення його участі в судовому засіданні 15.07.2026 року в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, яке було наведене у його заяві про вступ у справу як представника від 15.07.2026, однак таке клопотання судом згідно з ухвалою від 15.07.2026 повернуто без розгляду.
Щодо неявки відповідача в судові засідання, то суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття», будучи належним чином повідомлене про дату, час та місце проведення підготовчих засідань та розгляду справи по суті, не уповноважило представників в підготовчі засідання, а також для участі в розгляді справи по суті та з дотриманням вимог ст.197 ГПК України не подало заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. 
Застосовуючи при розгляді справи відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Таким чином, суд констатує, що відповідач належним чином повідомлявся судом про розгляд справи у суді та мав можливість, передбачену законом, на реалізацію своїх прав та законних інтересів, з урахуванням приписів ГПК України щодо належного повідомлення учасників процесу.
Водночас, суд враховує, що серед принципів господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом.
Згідно приписів ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
За таких обставин, суд зазначає, що відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомлений судом про розгляд справи, про дату, час і місце судових засідань, у строк, встановлений ч. 1 ст. 178 ГПК України відзиву на позов не подав і не забезпечив явку в судові засідання, в тому числі в призначене на 15.07.2026 судове засідання по розгляду справи по суті, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами на участь у розгляді справи.
Відтак, 15.07.2026 у судовому засіданні по розгляду справи по суті, з`ясувавши думку представника позивача щодо можливості проведення судового засідання без участі відповідача; врахувавши приписи ч.ч. 1 та 3 ст. 202 ГПК України; беручи до уваги, що явка учасників справи не визнавалася обов`язковою, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення питань, які вирішуються у судовому засіданні; суд згідно ухвали, постановленої в судовому засіданні без оформлення окремого документа, та зазначеної у протоколі судового засідання, постановив: продовжити судове засідання по розгляду справи по суті за відсутності відповідача, якого належним чином повідомлено про місце, дату та час судового засідання та від якого не надходило заяв чи клопотань про неможливість з поважних причин з`явитися у судове засідання.
Щодо отриманих судом 15.07.2026 (перед призначеним на 10:00 судовим засіданням) письмових пояснень від 14.07.2026 у формі заяви, поданих через систему «Електронний суд ЄСІТС» представником відповідача – адвокатом Войцещук В.В. (які зареєстровані за вхідним №02.3.1-02/6920/26 від 15.07.2026.).
З приводу поданих представником відповідача письмових пояснень від 14.07.2026 у формі заяви, то у судовому засіданні представник позивача вважала за необхідне залишити таку заяву без розгляду, так як відповідач не подав відзиву на позовну заяву та суд відповідно до ч.5ст.161 ГПК України не дозволяв учасникам справи подавати додаткові пояснення, а відтак представник позивача звернула увагу на необхідність дотримання судом принципів змагальності та рівності сторін.
Суд враховує, що у ч.ч.1 – 4 ст. 161 ГПК України зазначено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Отже, процесуальним документом, у якому відповідач висловлює свої заперечення проти позовних вимог на стадії розгляду справи по суті, є відзив на позовну заяву.
В ухвалі від 21.04.2026 про відкриття провадження відповідачу було запропоновано подати відзив на позовну заяву, оформлений відповідно до вимог ст. 165 ГПК України, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких він ґрунтується, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
У даній справі відповідач до закриття підготовчого провадження відповідно до ухвали суду від 17.06.2026 не подав відзиву на позовну заяву, зокрема, після отримання ухвали про відкриття провадження від 21.04.2026 та враховуючи відкладення підготовчого засідання згідно з ухвалою від 20.05.2026 через неявку представника відповідача з метою забезпечення принципів змагальності та рівності сторін, верховенства права та з метою надання відповідачу можливості до закриття підготовчого провадження скористатися наданими йому процесуальними правами. 
Згідно з ч. 5 ст. 161 ГПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.
Передбачене ч.5 ст.161 ГПК України право суду дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення виникає щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, враховуючи, що це питання є необхідним.
Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати допустимим процесуальним обмеженням, зокрема щодо порядку подання заяв і документів. Такі обмеження є сумісними з гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо вони мають легітимну мету та є пропорційними.
З огляду на те, що відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, а суд відповідно до ч.5 ст161 ГПК України не дозволяв учасникам справи, зокрема відповідачу подавати додаткові пояснення; з метою необхідності дотримання судом принципів господарського судочинства, наведених у ч.3 ст.2 ГПК України таких як верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимості зловживання процесуальними правами, суд, згідно з ухвалою, постановленою в судовому засіданні без оформлення окремого документа та зазначеною у протоколі судового засідання, постановив: залишити без розгляду подані представником відповідача – адвокатом Войцещук В.В. письмові пояснення у формі заяви від 14.07.2026 (які зареєстровані за вхідним №02.3.1-02/6920/26 від 15.07.2026.).
Надалі в судовому засіданні по розгляду справи по суті, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, відповідно до ст. 202 ГПК України, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд за участі представника позивача, на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, яких достатньо для встановлення обставин справи і вирішення спору по суті, 15.07.2026 розглянув справу за наявними у ній документами.
Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 15.07.2026 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Позиція позивача
Згідно позовної заяви позиція позивача обґрунтована тим, що 29.09.2022 між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» (позикодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» (відповідачем, боржником) було укладено договір відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6. Відповідно до п. 2.1 цього договору сума позики склала 9700000,00 грн без ПДВ. На виконання умов вказаного договору позикодавець перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 9700000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №480 від 29.09.2022.
Відповідно до п. 4.1 та п. 5.1 договору позики, відповідач зобов`язався повернути суму позики (або її неповернену частину) у термін до 30.09.2025. Пунктом 2.2 договору передбачено обов`язок відповідача сплачувати відсотки за користування позикою в розмірі 0,01 % річних від суми позики (або її частини) до дня її фактичного повернення. Згідно з п.п. 2.4.-2.6. договору, нарахування відсотків здійснюється щомісячно за методом «факт/факт» (за фактичний час існування боргу виходячи з фактичної кількості календарних днів у році), починаючи з наступного дня після надання позики до дня, що передує дню її фактичного повернення. Проте відповідач у визначений строк кошти не повернув, внаслідок чого за період з 30.09.2022 по 17.12.2025 йому було нараховано відсотки за користування позикою в розмірі 3119,95 грн. Наявність заборгованості у розмірі 9700000,00 грн відповідач визнав, що підтверджується його листом №05/02 від 05.02.2024 та підписаним між боржником і позикодавцем актом звірки взаємних розрахунків за період з 29.09.2022 по 31.12.2023.
Надалі, 18.12.2025 між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» (первісним кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» (новим кредитором, позивачем) було укладено договір відступлення прав вимоги №Ю-18/12/2025. На умовах цього договору первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув право вимоги грошових зобов`язань до відповідача за договором відсоткової позики від 29.09.2022 № Ю(П)-29/09-6 в обсязі 9703119,95 грн, з яких 9700000,00 грн - тіло позики та 3119,95 грн - відсотки.
Згідно з п. 2.3 договору відступлення право вимоги перейшло до позивача в повному обсязі в момент укладення цього договору та підтверджується виключно ним, незалежно від стану виконання позивачем зобов`язань щодо оплати вартості відступлення, яка відповідно до пунктів 3.1-3.2 договору становить 9703119,95 грн без ПДВ та має бути сплачена до 17.12.2026. Передача документів відбулася у відповідності до п.п. 2.5, 2.6 договору відступлення.
З метою повідомлення боржника про відступлення права вимоги, первісний кредитор направив відповідачу повідомлення від 31.03.2026 № 31/03-25, яке боржник отримав 07.04.2026. Крім того, 31.03.2026 позивач направив відповідачу вимогу про погашення заборгованості за договором відсоткової позики в розмірі 9703119,95 грн без ПДВ. Оскільки відповідач у добровільному порядку грошові кошти не виплатив, заперечень проти вимог не висунув, Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за сумою позики у розмірі 9700000,00 грн та заборгованість за відсотками в розмірі 3119,95 грн.
Позиція відповідача
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, доказів погашення заборгованості не представив.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Відтак, з врахуванням положень ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.
Фактичні обставини справи встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
29.09.2022 між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» як позикодавцем від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія управління активами «Про Капітал Ессет Менеджмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» як позичальником був укладений договір відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6.
Згідно з п. 1.1. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, за цим договором позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в розмірі, установленому договором, а позичальник зобов`язується повернути їх позикодавцю, а також сплатити відсотки в розмірі та порядку, встановлених договором.
Відповідно до п. 2.1. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, сума позики за договором становить 9700000,00 грн, без ПДВ. Сума позики перераховується на поточний рахунок позичальника повністю або частково протягом строку дії цього договору.
Згідно з п. 2.2. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, за цим договором позичальник зобов`язаний сплачувати відсотки в розмірі 0.01% річних від суми позики (або її частини, з урахуванням п. 2.3. договору) до дня фактичного повернений позики. День фактичного повернення позики (її частини) визначається згідно з п. 5.3 договору.
Відповідно до п. 2.3. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, у разі дострокового повернення частини позики відсотки продовжують сплачуватися виходячи з неповерненої суми.
Згідно з п. 2.4. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, відсотки нараховуються за методом «факт/факт», тобто за фактичний час існування боргу за цим договором і виходячи з фактичної кількості календарних днів у році.
Відповідно до п. 2.5. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, відсотки нараховуються починаючи з наступного дня після надання позикодавцем позики і до дня, що передує дню фактичного повернення позики.
Згідно з п. 2.6. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, нарахування процентів здійснюється щомісячно.
Відповідно до п. 2.7. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, сплата процентів здійснюється не пізніше дати повернення позики, вказаної в п. 4.1 за фактичну кількість днів користування отриманими коштами.
Згідно з п. 3.1. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, позикодавець перераховує суму позики в безготівковому порядку на поточний рахунок позичальника.
Відповідно до п. 4.1. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, датою повернення позики є « 30» вересня 2025 року.
Згідно з п. 5.1. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, позичальник зобов`язаний повернути суму позики (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини позики) в термін, встановлений в п. 4.1 цього договору.
Відповідно до п. 5.2. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, сума позики підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок позикодавця.
Днем повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок позикодавця (п. 5.3. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022).
Згідно з п. 5.4. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, у будь-який момент суму позики (її частину) може бути достроково повернено Позичальником у порядку, передбаченому п. 5.2 Договору.
Відповідно до п. 6.1. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, при отриманні позики позичальник гарантує, що:
(а) Позичальник є підприємством (організацією, установою), зареєстрованим та існуючим згідно чинного законодавства України;
(б) Позичальник спроможний здійснити цей договір та виконати зобов`язання за ним, оскільки він має всі повноваження згідно його статуту, або від співвласників/акціонерів, що не суперечать положенням чинного законодавства або договірним обмеженням, обов`язковим для позичальника, його статуту або іншим установчим документам;
(в) не існує ніякого відомого позичальнику розслідування з боку суду, господарського суду. державних чи інших органів, яке може суттєво негативно вплинути на фінансові можливості або діяльність позичальника та про які позикодавець не був попереджений до укладання цього договору.
У розділі 7 договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 передбачені обов`язки позичальника:
- забезпечити повернення одержаної позики та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених цим договором (п. 7.1. договору);
- надавати позикодавцю щорічно, бухгалтерський баланс, звіт про фінансові результати та їх використання, та додатково, за запитом позикодавця, - інформацію про рух коштів по основному та податковим поточним рахункам, інші документи про діяльність підприємства (п.7.2 договору);
- письмово повідомити позикодавця про внесення змін в установчі документи, зміна юридичної та фактичної адреси, номерів контактних телефонів, зміни реквізитів, про відкриття (закриття) поточних рахунків в інших банках, отримання кредитів в банках не пізніше 5 робочих днів з ласу настання таких змін (п.7.3 договору);
- у разі відмови від зміни умов даного договору в порядку, передбаченому п. 8.3 договору, - повернути позику не пізніше 10 банківських днів з дня отримання повідомлення про такі зміни та сплатити позикодавцю відсотки відповідно до ставки, яка була раніше обумовлена договором, за час фактичного користування позикою (п.7.4 договору).
Розділом 8 договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 передбачені права позикодавця:
- на підставі даних бухгалтерської звітності (річної) аналізувати фінансовий стан позичальника і вносити пропозиції про подальші відносини з позичальником (п.8.1);
- у порядку виконання зобов`язань сторін за договором внаслідок рішень законодавчої або виконавчої влади, Національного банку України в договорі, за погодженням з постачальником (а у випадку зменшення відсоткової ставки за позикою в односторонньому порядку згідно ст. 651 ЦК України з повідомленням постачальника), в десятиденний строк з моменту настання таких змін внести відповідні зміни (п.8.2);
- достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за позикою, включаючи нараховані відсотки за користування позикою, у випадку невиконання позичальником п. 7.1, 7.2, 7,5 даного договору (п.8.4).
Згідно з п. 9.1. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 позичальник має право порушувати перед позикодавцем питання про перенесення строків платежів за договором (строків повернення позики, сплати відсотків) у разі виникнення тимчасових фінансових або інших ускладнень з незалежних від нього причин, пов`язаних з веденням господарської діяльності. Таке звернення повинно бути направлене позикодавцю в письмовій формі за 3 дні до настання строку платежу з наданням документів, що об`єктивно підтверджують неможливість своєчасної сплати заборгованості.
Відповідно до п. 10.1. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, за порушення строків повернення позики, сторони несуть відповідальність відповідно де чинного законодавства.
Згідно з п.11.1 договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 передбачено, що він набуває чинності з моменту надання позикодавцем суми позики позичальнику та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.
Згідно з п. 11.2. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, зміни в договорі оформлюються додатковими угодами сторін (крім випадків зменшений відсоткової ставки за позикою згідно п. 8.3 договору), які стають невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 11.3. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, строк повернення позики, установлений в п. 4.1, може бути продовжено за погодження сторін, що оформляється додатковою угодою до договору.
Згідно з п. 11.4. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, усі правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням договору та неврегульовані ним регламентуються нормами чинного законодавства України.
Згідно з платіжною інструкцією в національній валюті №480 від 29.09.2022 Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» суму в розмірі 9700000,00 грн, призначення платежу – відсоткова позика згідно договору №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 без ПДВ.
У листі ТОВ «ТД «СІЛЬ ЗАКАРПАТТЯ» №05/02 від 05.02.2024 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія управління активами «Про Капітал Ессет Менеджмент» повідомило про відсутність заперечень проти заборгованості у розмірі 9700000,00 грн за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, а відтак направило підписаний Акт звірки взаємних розрахунків за період 29.09.2022 - 31.12.2023.
Так, згідно акту звірки взаємних розрахунків за період 29.09.2022 - 31.12.2023 між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 вбачається, що за даними Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» станом на 29.09.2022 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» є заборгованість в сумі 9700000,00 грн. За даними Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» станом на 31.12.2023 його заборгованість на користь Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» 9700000,00 грн.
18.12.2025 між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» як первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» як новим кредитором був укладений договір відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025.
За змістом п. 1.1. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025 в порядку та на умовах визначених цим договором, первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги грошових зобов`язань, які належить первісному кредитору та стає кредитором за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» згідно договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022.
Відповідно до п. 2.1. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги, належні первісному кредитору та стає кредитором за зобов`язаннями боржника за договором, за яким 1 відступаються права вимоги.
Згідно з п. 2.2. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, за цим договором до нового кредитора переходить право вимагати (право вимоги) від боржника належного та реального виконання грошового зобов`язання в сумі 9703119,95 грн, що складається з основного боргу (тіла позики) у сумі 9700000,00 грн та нарахованих на дату укладення цього договору відсотків за користування коштами у сумі 3119,95 грн, які виникли за договором, за яким відступаються права вимоги.
Відповідно до п. 2.3. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, права вимоги за цим договором переходять у повному обсязі від первісного кредитора до нового кредитора в момент укладення цього договору. Перехід права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора за цим Договором підтверджується виключно даним Договором та в будь-якому випадку не залежить від стану виконання новим кредитором його зобов`язань, передбачених п. п. 3.1, 3.2 цього договору.
Згідно з п. 2.4. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, у випадку виконання боржником на користь первісного кредитора права вимоги, які відступаються за цим договором новому кредитору, первісний кредитор негайно перераховує отримані таким чином грошові кошти на користь нового кредитора.
Відповідно до п. 2.5. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредитору документи, що засвідчують права вимоги первісного кредитора, а саме:
- копію договору відсоткової позики від 29 вересня 2022 року №Ю(II)-29/09-6, укладений між первісним кредитором та боржником;
- копію платіжної інструкції №480 від 29.09.2022;
- копію листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» №05/02 від 05.02.2024;
- копію акту звірки взаєморозрахунків по договору відсоткової позики від 29 вересня 2022 року №IЮ(I)-29/09-6.
Згідно з п. 2.6. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, передача первісним кредитором новому кредитору документів, зазначених в пункті 2.5. цього договору, відбувається в момент укладення сторонами даного договору, підписанням якого сторони засвідчують факт здійснення такої передачі документів.
Відповідно до п. 2.7. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданого йому права вимоги, але не відповідає за невиконання боржником своїх обов`язків за договором, за яким відступаються права вимоги.
Згідно з п. 3.1. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, за відступлення права вимоги новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору 9703119,95 грн, без ПДВ. Права вимоги відступаються за їх номінальною вартістю та без стягнення новим кредитором будь-якої додаткової плати за це. Метою укладення даного договору с безпосередньо відступлення права вимоги новому кредитору.
Відповідно до п. 3.2. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, сторони домовилися, що грошові кошти в розмірі, визначеному в п. 3.1 цього договору, сплачуються новим кредитором шляхом їх зарахування на рахунок первісного кредитора, вказаний у реквізитах цього договору, у строк до 17 грудня 2026 року.
Згідно з п. 3.3. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, розрахунки за договором за згодою сторін можуть проводитись також іншим шляхом, передбаченим законодавством.
Відповідно до п. 4.1. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, первісний кредитор запевняє та гарантує новому кредитору станом на дату укладення цього договору наступне:
- що він є єдиним власником права вимоги;
- права вимоги, що відступаються на підставі цього договору, є дійсними;
- розмір заборгованості боржника за договором, за яким відступаються права вимоги, дорівнює вказаному в п. 2.2 цього договору;
- не існує будь-яких обставин (позовів, судових процесів, виконавчих дій, намірів та/або вимог третіх осіб, інше), які прямо або опосередковано можуть на сьогодні або могли б у майбутньому вплинути на дійсність та реальність права вимоги, та всіх дій, пов`язаних з відступленням.
Згідно з п. 4.2. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, кожна сторона заявляє і гарантує, що:
- вона належним чином виконала усі дії, які відповідно до законодавства, установчих документів та внутрішніх актів є необхідними для укладення цього договору і виконання своїх зобов`язань за ним;
- її представник, який підписав цей договір, наділений достатніми для цього повноваженнями, які не змінені, не обмежені, і всі внутрішні процедури, необхідні для реалізації цих повноважень, виконані належним чином;
- відсутні будь-які інші обставини, які обмежують її в укладанні та виконанні цього договору.
Відповідно до п. 6.1. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, відповідальність сторін за невиконання та/або неналежне виконання умов договору визначається відповідно до законодавства України.
Згідно з п. 7.1. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, усі відносини, що виникають у зв`язку з виконанням умов даного договору і не врегульовані ним, регламентуються нормами законодавства.
Відповідно до п. 7.2. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, суперечки та/або розбіжності між сторонами за цим договором, підлягають врегулюванню сторонами шляхом взаємних консультацій та переговорів. Якщо між сторонами не досягнуто згоди зі спірного питання, або сторона ухиляється від розгляду пропозицій, то зацікавлена сторона може звернутися до суду відповідно до вимог законодавства.
Згідно з п. 8.1. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, після набрання чинності цим договором всі попередні домовленості, переговори та листування між сторонами, як в усній, так і в письмовій формі, що стосуються предмету цього договору, втрачають свою юридичну силу.
Відповідно до п. 8.2. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення відтисками печаток сторін і діє до повного його виконання сторонами.
Відповідно до п. 8.4. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, всі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за адресами сторін, зазначеними поряд з їх підписами у цьому договорі, або повідомленими згідно з п. 8.3 цього договору.
Згідно з п. 8.5. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, цей договір має обов`язкову силу та є дійсним для кожної сторони цього договору та її правонаступників.
Відповідно до п. 8.6. договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, всі зміни та доповнення до цього договору є його невід`ємною складовою частиною і мають юридичну силу лише в тому випадку, коли вони складені в письмовій формі, підписані сторонами та скріплені відтисками печаток сторін.
Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» було скеровано на адресу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» повідомлення про відступлення права вимоги №31/03-26 від 31.03.2026, згідно якого повідомлено про те, що Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН», надалі - «первісний кредитор», на підставі договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025 відступило права вимоги за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, укладеним між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» (надалі - «боржник») на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М», надалі - «новий кредитор».
У повідомленні про відступлення права вимоги №31/03-25 від 31.03.2026 Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» вказало, що згідно умов договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025 право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора в момент укладення договору відступлення права вимоги та в результаті проведеного відступлення права вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» має право вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» виконання грошового зобов`язання у розмірі – 9703119,95 грн, з яких тіло позики в розмірі 9700000,00 гривень та 3119,95 гривень - відсотки за користування позикою, на умовах, які встановлено договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, укладеним між первісним кредитором та боржником.
У повідомленні про відступлення права вимоги №31/03-25 від 31.03.2026 Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» вказало, що погашення заборгованості за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 необхідно здійснювати на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М», який відкритий в АТ «УкрСиббанк».
Направлення повідомлення про відступлення права вимоги №31/03-25 від 31.03.2026 Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» підтверджено цінним листом з описом вкладення за №0200255560203 від 31.03.2026, фіскальним чеком від 31.03.2026 та з долученого до позовної заяви трекінгу відстеження такого поштового відправлення встановлено його вручення відповідачу 07.04.2026.
31.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» вимогу про погашення заборгованості за договором відсоткової позики від 20.03.2026, в якій з посиланням на умови договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, вимагало погасити заборгованість в сумі 9703119,95 грн без ПДВ.
Направлення Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» вимоги про погашення заборгованості за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 підтверджено цінним листом з описом вкладення за №0110400700079 від 31.03.2026, поштовою накладною №0110400700079 від 31.03.2026, фіскальним чеком від 31.03.2026.
У Трекінгу відстеження поштового відправлення №0110400700079 від 31.03.2026, сформованого станом на 15.04.2026 зазначено, про надходження такого поштового відправлення 07.04.2026 до відділення у с.Теребля, так як у цьому населеному пункті є офіційне місце знаходження відповідача згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, станом на час звернення позивача в суд з позовом від 15.04.2026, відповідач не отримав вимоги позивача від 20.03.2026 про погашення заборгованості за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, направленої йому цінним листом з описом вкладення поштовим відправленням за №0110400700079 від 31.03.2026.
Такі обставини є підставою звернення позивача у суд з позовними вимогами про стягнення з відповідача 9703119,95 грн, з яких: 9700000,00 грн заборгованість за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 та 3119,95 грн заборгованість за відсотками за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, право вимоги за яким передано позивачу на підставі договору відступлення прав вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025.
Правове обґрунтування та оцінка суду
Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.
Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 ст. 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України, тут і далі – в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною 1 ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що укладений 29.09.2022 між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН», від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія управління активами «Про Капітал Ессет Менеджмент», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» договір відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 за своєю правовою природою є договором позики.
В силу ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Частиною 1 ст. 530 ЦК України обумовлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін ).
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов укладеного договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 відповідачем (позичальником) було отримано від Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» (позикодавця) грошові кошти в позику в сумі 9700000,00 грн без ПДВ, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією в національній валюті №480 від 29.09.2022.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Відповідно до п. 4.1. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, датою повернення позики є « 30» вересня 2025 року.
Відповідач не надав доказів повернення позики чи її частини згідно договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 у строк, визначений у договорі, та станом на час ухвалення рішення у справі.
Водночас з долученого до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» №05/02 від 05.02.2024 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія управління активами «Про Капітал Ессет Менеджмент» акту звірки взаємних розрахунків за період 29.09.2022 – 31.12.2023 між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» встановлено, що відповідач повідомив про відсутність заперечень проти заборгованості та підтвердив свою заборгованість за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 станом на 31.12.2023 в сумі 9700000,00 грн.
Отже, зазначений акт звірки розрахунків, долучений до листа ТОВ «ТД «СІЛЬ ЗАКАРПАТТЯ» №05/02 від 05.02.2024, складений за період 29.09.2022 – 31.12.2023 між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття», підтверджує заборгованість відповідача за цим договором відсоткової позики.
Окремо суд зазначає, що наявність печаток Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» на акті звірки, за відсутності доказів протиправності їх використання або втрати, є додатковим аргументом на користь того, що підписання акту відповідало волі осіб, від імені яких складено такий документ та скріплено його печаткою. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №918/780/18, від 03.02.2020 у справі №909/1073/17, від 07.11.2019 у справі №754/15193/16-ц, від 29.01.2020 у справі №916/922/19.
Щодо відсотків за користування позикою
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з п. 2.2. договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, за цим договором позичальник зобов`язаний сплачувати відсотки в розмірі 0,01% річних від суми позики (або її частини, з урахуванням п. 2.3. договору) до дня фактичного повернення позики. Пунктами 2.4., 2.5. договору визначено, що відсотки нараховуються за методом «факт/факт», тобто за фактичний час існування боргу за цим договором і виходячи з фактичної кількості календарних днів у році, починаючи з наступного дня після надання позикодавцем позики і до дня, що передує дню фактичного повернення позики.
З долученого до позовної заяви розрахунку відсотків за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 встановлено, що враховуючи дату перерахунку коштів (позики) та суму перерахованих коштів згідно платіжної інструкції в національній валюті №480 від 29.09.2022, з наступного дня після отримання коштів (з 30.09.2022) - до 17.12.2025 включно (враховуючи укладення договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025) нараховані відсотки в розмірі 0,01% річних, і такий загальний розмір відсотків за користування наданою відповідачу позикою в сумі 9700000,00 грн становить 3119,95 грн.
Відповідач не надав свого контррозрахунку відсотків щодо складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» розрахунку за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022.
Перевіривши такий розрахунок відсотків наданої відповідачу позики за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, враховуючи суму перерахованих відповідачу на підставі договору коштів згідно платіжної інструкції №480 від 29.09.2022, суд зазначає, що такий розрахунок правильно складений з наступного дня після отримання таких коштів відповідачем і до 17.12.2025 (день, що передує укладенню договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025), а відтак судом встановлено, що такий розрахунок відсотків у розмірі 0,01% річних за користування наданою відповідачу позикою в сумі 9700000,00 грн складений Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» арифметично та юридично правильно, і розмір відсотків за користування позикою згідно умов договору в сумі 3119,95 грн визначений правильно.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст.ст. 13, 74 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Щодо цього, суд зазначає, що як було вказано вище, суд неодноразово повідомляв відповідача про розгляд даної справи та можливість відповідно надати свої аргументи та доводи щодо позовних вимог у справі. Так як суд вжив вичерпних заходів до належного повідомлення відповідача про розгляд справи, так як відповідач у визначений процесуальним законом спосіб не подав своїх заперечень щодо позовних вимог у справі, зокрема не надав доказів повернення позики в сумі 9700000,00 грн та сплати відсотків у сумі 3119,95 грн за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022; враховуючи, що надання такої позики згідно договору у вказаній сумі із терміном повернення до 30.09.2025 та обов`язок позичальника (відповідача у справі) сплатити відсотки за її користування у розмірі 0,01 % річних доведені долученими до позовної заяви доказами; враховуючи, що ТОВ «ТД «СІЛЬ ЗАКАРПАТТЯ» визнало свій обов`язок по поверненню такої позики у листі №05/02 від 05.02.2024 та в акті звірки взаємних розрахунків за період 29.09.2022 - 31.12.2023; враховуючи, що відповідач після отримання адресованого йому повідомлення про відступлення права вимоги №31/03-26 від 31.03.2026 Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» та направленої йому позивачем 31.03.2026 вимоги про погашення заборгованості за договором відсоткової позики від 20.03.2026 не сплатив (не повернув) отриману ним позику чи її частину та не сплатив відсотки за користування позикою; враховуючи принципи змагальності та вірогідності доказів, та необхідності оцінки доказів кожного окремо та взаємозв`язку таких доказів у їх сукупності, суд виснує, що наявні у справі докази підтверджують наявність у відповідача станом на день ухвалення рішення заборгованості за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 в загальній сумі 9703119,95 грн, з якої: 9700000,00 грн - сума неповернутої у визначений строк позики (основний борг/тіло позики) та 3119,95 грн - відсотки за користування позикою.
Щодо відступлення права вимоги до відповідача за договором відсоткової позики №Ю(П)-18/12/2025 від 18.12.2025.
Правовідносини із заміни сторони у зобов`язанні, зокрема відступлення права вимоги (заміна первісного кредитора новим кредитором) регулюються ст.ст. 512 - 517 ЦК України.
Згідно зі ст.ст. 512, 513 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Стаття 512 ЦК України вказує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов`язанні, а саме: до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, чинним законодавством передбачено право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.
У відповідності зі ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Таким чином, отримання згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні є обов`язковою передумовою здійснення такої заміни, якщо ця умова погоджена сторонами договору, за яким здійснюється заміна кредитора, або така умова прямо визначена законом (п.46 у постанові Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №910/25118/15).
Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Так, перелік необхідних документів та інформації визначається, виходячи із суті зобов`язання, яке існує між боржником та первісним кредитором. Як правило, до необхідних документів відноситься договір, на підставі якого виникло право первісного кредитора, а також первісні документи, як-то: накладні, що засвідчують факт передачі товару, платіжні доручення про сплату грошових коштів, акти приймання-передачі робіт або послуг тощо.
Отже, виходячи з наведеного, визначальним для заміни кредитора у зобов`язанні є встановлення наявності у первісного кредитора права вимоги від боржника щодо виконання останнім зобов`язання, а також дотримання процедури передачі права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора.
Як було вказано вище, враховуючи досліджені судом докази та враховуючи принципи змагальності і вірогідності доказів, необхідності оцінки доказів кожного окремо та взаємозв`язку таких доказів у їх сукупності, судом встановлено наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» перед Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» станом на 18.12.2025 заборгованості за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 в загальній сумі 9703119,95 грн, з якої: 9700000,00 грн - сума неповернутої у визначений строк позики (основний борг) та 3119,95 грн - відсотки за користування позикою.
18.12.2025 між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» як первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» як новим кредитором був укладений договір відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув право вимоги грошових зобов`язань в сумі 9703119,95 грн, які належать первісному кредитору та виникли за зобов`язаннями боржника за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022.
При укладенні договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025 первісний кредитор передав новому кредитору документи у відповідності до умов пункту 2.5 договору, які підтверджували право вимоги в сумі 9703119,95 грн до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття», а саме: копію договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, копію платіжної інструкції №480 від 29.09.2022, копію листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» №05/02 від 05.02.2024 та копію акту звірки взаєморозрахунків. Факт здійснення такої передачі документів сторони засвідчили безпосередньо підписанням договору відступлення прав вимоги відповідно до п. 2.6. договору. 
Так як договір відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 не передбачав обов`язкового отримання згоди позичальника на заміну кредитора у випадку укладення договору відступлення права вимоги; так як договір відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025 укладений у тій же письмовій формі, що і договір відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022; так як разом з укладенням договору відступлення права вимоги первісний кредитор передав новому кредитору документи, які підтверджували право вимоги в сумі 9703119,95 грн до відповідача, а тому суд констатує, що станом на час ухвалення рішення у справі є підтвердженим право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 в сумі 9703119,95 грн, і таке право вимоги перейшло до позивача в момент укладення договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025 відповідно до умов останнього та положень статей 512, 514, 517 ЦК України.
Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» (позивач у справі) наділено правомірним та повним правом грошової вимоги до відповідача за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 в загальній сумі 9703119,95 грн.
Положенням ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» долучено до матеріалів справи докази направлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» вимоги про погашення заборгованості за договором відсоткової позики від 20.03.2026, в якій з посиланням на умови договору відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, позивач вимагав погасити заборгованість в сумі 9703119,95 грн. Зокрема, направлення такої вимоги позивачем на адресу відповідача підтверджено цінним листом з описом вкладення за №0110400700079 від 31.03.2026, поштовою накладною №0110400700079 від 31.03.2026, фіскальним чеком від 31.03.2026. У Трекінгу відстеження поштового відправлення №0110400700079 від 31.03.2026, сформованого станом на 15.04.2026 (на день подачі позову) зазначено, про надходження такого поштового відправлення 07.04.2026 до відділення у с.Теребля, так як у цьому населеному пункті є офіційне місце знаходження відповідача згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, з трекінгу відстеження такого поштового відправлення вбачається, що станом на час звернення позивача в суд з позовом від 15.04.2026, відповідач не отримав вимоги позивача від 20.03.2026 про погашення заборгованості за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, направленої йому цінним листом з описом вкладення поштовим відправленням за №0110400700079 від 31.03.2026.
Однак, відсутність – станом на час звернення позивача із позовом від 15.04.2026 – відомостей про вручення ТОВ «Торговий дім «Сіль Закарпаття» вимоги ТОВ «БАЗАЛЬТ-М» про погашення заборгованості за договором відсоткової позики від 20.03.2026, направленої відповідачу цінним листом з описом вкладення за №0110400700079 від 31.03.2026, не свідчить про відсутність у позивача права на стягнення з відповідача в судовому порядку 9703119,95 грн заборгованості за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, право вимоги за яким передано позивачу на підставі договору відступлення прав вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025, враховуючи набуття у встановленому законом порядку позивачем права вимоги до відповідача за такою вимогою (про що детально вказано вище), та враховуючи, що відповідач є таким, що з 01.10.2025 прострочив своє зобов`язання за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, так як у п.4.1. договору вказана дата повернення позики 30.09.2025. 
Щодо цього, суд також враховує, що у постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №504/3770/15 зазначено: "У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження №61-175сво21) вказано, що "оскільки статтею 530 ЦК України не передбачено, у який спосіб та в якій формі повинна бути заявлена вимога кредитора до боржника, отже, звернення особи щодо повернення боргу з позовною заявою до боржника є одним із варіантів вимоги в розумінні частини другої статті 530 ЦК України. У постанові Верховного Суду України від 28 листопада 2011 року у справі №3-127гс11 зроблено висновок, що "оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до продавця з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту".
Стаття 509 ЦК України  визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання, в силу вимог ст. 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 ГК України.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Врахувавши вищевказані встановлені судом обставини справи, зокрема, те, що досліджені судом докази підтверджують доводи позивача про прострочення відповідачем з 01.10.2025 і станом на день ухвалення рішення сплати коштів за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 в загальній сумі 9703119,95 грн, з якої: 9700000,00 грн - сума неповернутої у визначений строк позики та 3119,95 грн - відсотки за користування позикою; врахувавши, що право вимоги такої суми коштів до відповідача за цим договором у загальному розмірі 9703119,95 грн правомірно перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» на підставі договору відступлення права вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025; врахувавши положення статей 11, 202, 509, 512, 514, 516, 517, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 629, 1046, 1048, 1049 Цивільного кодексу України щодо підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, обов`язковості договору, належного виконання зобов`язання, заміни кредитора у зобов`язанні, строку виконання зобов`язання, наслідків порушення зобов`язання та правового регулювання договору позики, суд виснує про наявність законних підстав для повного задоволення позову та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» заборгованості в сумі 9703119,95 грн.
Щодо обґрунтованості рішення
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положеннями ст.ст. 13, 14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 73 ГПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями ст. 76 ГПК України, визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Суд також зазначає, що принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.
Розподіл судових витрат
Згідно платіжної інструкції №21 від 15.04.2026, при подачі позову через систему «Електронний суд ЄСІТС» про стягнення заборгованості за договором відсоткової позики, право вимоги за яким передано позивачу на підставі договору відступлення прав вимоги, у загальному розмірі 9703119,95 грн, позивачем сплачено судовий збір у сумі 116437,44 грн.
Судові витрати на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).
Відтак, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору в повному обсязі.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 129, 221, 236, 237, 238, 240, 256 ГПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» (код ЄДРПОУ - 44833129, місцезнаходження - 90550, Закарпатська область, Тячівський район, село Теребля, вулиця Центральна, будинок 100) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» (код ЄДРПОУ – 35245101, місцезнаходження - 61022, Харківська область, місто Харків, вулиця Клочківська, будинок 67) 9703119,95 грн (дев`ять мільйонів сімсот три тисячі сто дев`ятнадцять гривень 95 копійок), з яких: 9700000,00 грн (дев`ять мільйонів сімсот тисяч гривень 00 копійок) заборгованість за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022 та 3119,95 грн (три тисячі сто дев`ятнадцять гривень 95 копійок) заборгованість за відсотками за договором відсоткової позики №Ю(П)-29/09-6 від 29.09.2022, право вимоги за яким передано позивачу на підставі договору відступлення прав вимоги №Ю-18/12/2025 від 18.12.2025.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сіль Закарпаття» (код ЄДРПОУ - 44833129, місцезнаходження - 90550, Закарпатська область, Тячівський район, село Теребля, вулиця Центральна, будинок 100) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗАЛЬТ-М» (код ЄДРПОУ – 35245101, місцезнаходження - 61022, Харківська область, місто Харків, вулиця Клочківська, будинок 67) 116437,44 грн (сто шістнадцять тисяч чотириста тридцять сім гривень 44 копійки) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, згідно з частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
Повне рішення складене і підписане 23.07.2026.

Суддя С.В. Сисин