Справа № 536/2263/26 
провадження 2/527/1583/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 вересня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді   - Олефір А.О.,
з участю секретаря 
судового засідання   - Семенової К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 536/2263/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ», який подано представником позивача Варшавським Костянтином Антоновичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В :
02 липня 2026 року представник позивача звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.07.2026 матеріали позовної заяви передано на розгляд за територіальною підсудністю до Глобинського районного суду Полтавської області.
28 липня 2026 року від Кременчуцького районного суду Полтавської області до Глобинського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, 28 липня 2026 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено головуючого суддю Олефір А.О.
В обґрунтування позову представник зазначив, що 28 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 77886698, договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором: bIXpxOUNl8, направленим на фінансовий номер телефону відповідача: НОМЕР_1 . Відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 7500,00 грн, шляхом перерахування на картку відповідача № НОМЕР_2 . Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав: суму позики у встановлений договором строк не повернув, проценти за користування позикою у повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Загальна сума заборгованості відповідача за договором позики № 77886698 становить - 14061,41 грн, з яких: 5014,89 грн — основна сума боргу; 9046,52 грн — проценти за користування позикою.
04.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» укладено договір факторингу № 025/040122, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» за плату, а ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 10/06/22 до Договору факторингу № 025-040122 від 04.01.2022 до ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача. 17.12.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» укладено договір факторингу № 17/12/25-01, відповідно до умов якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» приймає належні ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників. 
Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики № 77886698 від 28.10.2021 в сумі 14061,41 грн, з яких: 5014,89 грн — основна сума боргу; 9046,52 грн — проценти за користування позикою, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн та судові витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів, у розмірі 381,74 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення судом.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, судова повістка про виклик до суду направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик ОСОБА_1 до суду на 10:30 год 02.09.2026, судова повістка не вручена відповідачу з відміткою «адресат відсутній».
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу.
Відзиву відповідач не подала.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
28 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 77886698 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором bIXpxOUNl8, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 7500,00 грн (п.2.1.), строк позики 30 днів (п.2.2.), процентна ставка:– 1,9% (фіксована) (п.2.3.), номер платіжного засобу НОМЕР_2  (п.20) (досліджено в електронному вигляді в системі «Електронний суд»). 
28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором gE7TtvPo0J, у якому викладено істотні умови, які за своїм змістом є аналогічними викладеними у кредитному договорі (досліджено в електронному вигляді в системі «Електронний суд»). 
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В п. 20. Договору позики, позичальник вказала номер електронного платіжного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 .
Згідно копії платіжної інструкції ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» № 99099298-d5e3-4a63-92a6-378129b19a37 28.10.2021 на номер платіжної картки НОМЕР_2 зараховано суму в розмірі 7500,00 грн; відправник: ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (досліджено в електронному вигляді в системі «Електронний суд»). 
Отже, із досліджених доказів судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.
04.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» укладено договір факторингу № 025-040122, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» за плату, а ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі прав вимоги (досліджено в електронному вигляді в системі «Електронний суд»). 
Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №10/06/22 до Договору факторингу № 025-040122 від 04.01.2022 до ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 77886698 від 28.10.2021 в сумі 14061,41 грн, з яких: 5014,89 грн — основна сума боргу; 9046,52 грн — проценти за користування позикою (досліджено в електронному вигляді в системі «Електронний суд»). 
17.12.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» укладено договір факторингу № 17/12/25-01, відповідно до умов якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» приймає належні ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників (досліджено в електронному вигляді в системі «Електронний суд»).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 17/12/25-01 від 17.12.2025 до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 77886698 від 28.10.2021 в сумі 14061,41 грн, з яких: 5014,89 грн — основна сума боргу; 9046,52 грн — проценти за користування позикою (досліджено в електронному вигляді в системі «Електронний суд»).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, право вимоги за Договором позики № 77886698 від 28.10.2021 перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» на підставі договорів факторингу. 
Згідно Розрахунку заборгованості за Договором позики № 77886698 від 28.10.2021, станом на 11.06.2022, ОСОБА_1 було сплачено в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту грошові кошти в розмірі 2485,11 грн та в рахунок заборгованості за процентами – 1514,89 грн та заборгованість ОСОБА_1 становить 14061,41 грн, з яких: 5014,89 грн — основна сума боргу; 9046,52 грн — проценти за користування позикою (досліджено в електронному вигляді в системі «Електронний суд»).
Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5014,89 грн – суми заборгованості за тілом кредиту, суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначено в ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається з Розрахунку заборгованості за кредитним договором,  ОСОБА_1 було сплачено в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту 2485,11 грн.
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 7500,00 грн, не виконала зобов`язання з їх повернення у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5014,89 грн – суми заборгованості за тілом кредиту є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами в сумі 9046,52 грн, суд зазначає наступне.
За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування кредитом та у розмірі встановленому договором.
З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти відповідачу нараховано за період з 28.10.2021 по 24.02.2022.
Разом з тим, як встановлено судом зі змісту Договорустрок кредиту становить 30 днів, тобто до 26.11.2021.
Окрім того, судом встановлено, що договором не передбачена пролонгація строку дії кредитного договору. 
Отже, суд констатує, що позивачем в позовній заяві жодним чином не обґрунтовано та не надано достатніх доказів щодо правомірності та підстав нарахування процентів за вказаним договором поза межами дії строку кредитування.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що проценти за договором підлягають нарахуванню за стандартною процентною ставкою 1,9% протягом строку дії кредитного договору 30 днів, а саме за період з 28.10.2021 по 26.11.2021.
Так, відповідно до Договору, сума кредиту складає 7500,00 грн, 25.11.2021 відповідачем було сплачено на користь первісного кредитора грошові кошти в рахунок сплати заборгованості за тілом кредиту 2485,11 грн. 
За таких обставин, суд наводить власний розрахунок процентів:
1)за період з 28.10.2021 по 24.11.2021 - 7500,00 грн (тіло кредиту):100х1,9=142,5 грн (розмір процентів в день) х 28 (кількість днів в періоді) = 3990,00 грн;
2)за період з 25.11.2021 по 26.11.2021 – 5014,89 грн (тіло кредиту):100х1,9=95,28 грн (розмір процентів в день) х 2 (кількість днів в періоді) = 190,56 грн.
Отже, за підрахунками суду, загальний розмір процентів протягом строку кредитування становить 4180,56 грн. 
Окрім того, суд враховує, що відповідач 25.11.2021 сплатила кошти в рахунок погашення процентів за договором на користь первісного кредитора в рахунок погашення заборгованості за процентами грошові кошти в сумі 1514,89 грн.
Відповідач не надала суду доказів на виконання зобов`язання зі сплати процентів у повному обсязі.
Таким чином, розмір не сплачених відповідачем процентів становить 2665,67 грн.
Приймаючи до уваги те, що відповідач не виконала зобов`язання зі сплати процентів у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення процентів за договором підлягає частковому задоволенню на суму за підрахунками суду в розмірі 2665,67 грн.

Вирішення питання стягнення судових витрат.
Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як зазначено в п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було заявлено позовні вимоги в загальному розмірі 14061,41 грн, судом задоволено позовні вимоги на суму 7680,56 грн, що становить 54,62 % від ціни позову.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1454,20 грн, що складає 54,62 % від 2662,40 грн.
Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Варшавський К.А. надавав правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 7000,00 грн (досліджено в електронному вигляді в системі «Електронний суд»).
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем не подано суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд враховує, що адвокат – це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою. При підготовці позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутня необхідність у вивченні та опрацюванні великої за обсягом законодавчої бази, що регулює спірні відносини, оскільки існує усталена судова практика, представник позивача участі в судових засіданнях не приймав. 
За таких обставин, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн є занадто завищеним, виходячи з критерію розумності та враховуючи конкретні обставини справи, тому суд дійшов висновку, що загальна вартість виконаних представником робіт (наданих послуг), які є реальними та необхідними становить 4000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено частково, витрати, які поніс позивач на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог на суму 2184,80 грн, що складає 54,62 % від 4000,00 грн.
В частині стягнення в відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з підготовкою, комплектуванням та направленням документів відповідачу в розмірі 381,74 грн, суд відмовляє, оскільки вказані витрати відповідно ч.3 ст.133 ЦПК України не відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 76-81, 133, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ: 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» код ЄДРПОУ: 43950742 за Договір позики № 77886698 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 28 жовтня 2021 року: 
5014,89 грн - суму заборгованості за основною сумою боргу,
2665,67 грн - суму заборгованості за відсотками,
а всього 7680,56 грн (сім тисяч шістсот вісімдесят гривень 56 копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» судовий збір у сумі 1454,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2184,80 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач: Товариств з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» (місцезнаходження: 02154, м. Київ, пр-к Соборності, 30-А, прим.(оф.) 321, код ЄДРПОУ: 43950742);
відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: Полтавська обл., Кременчуцький р-н, с. Пироги, рнокпп: НОМЕР_3 ).

Суддя         А. О. Олефір