Справа № 464/3467/26
пр.№ 2/464/2581/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

10.07.2026 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді      Теслюка Д.Ю.,
за участі секретаря судового засідання   Гирьки К.В., 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі – ТзОВ «Споживчий центр») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у с т а н о в и в :

представник позивача ТзОВ «Споживчий центр» - Лисенко О.С. 14.05.2026 звернулась в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №26.08.2025-100002944 від 27.08.2025 в розмірі 77 148 грн, а також судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 2 662,40 грн та витрат на надсилання стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення в розмірі 141,78 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.08.2025 між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 26.08.2025-100002944 (далі – Кредитний договір). Відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 17 000 грн на 217 днів. Між кредитодавцем та позичальником 31.08.2025 було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Кредитного договору, а саме: сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 19 000 грн, за даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 2 000 грн, дата надання/видачі кредиту (2-го траншу) – 31.08.2025, строк, на який надається кредит (2-й транш) - 213 днів з дати його надання. Надалі, 01.09.2025 між кредитодавцем та позичальником було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Кредитного договору, а саме: сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 21 400 грн, за даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 3-й транш у розмірі 2 400 грн, дата надання/видачі кредиту (3-го траншу) – 01.09.2025, строк, на який надається кредит (3-й транш) - 212 днів з дати його надання. Надалі, 03.09.2025 між кредитодавцем та позичальником було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Кредитного договору, а саме: сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 23 400 грн, за даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 4-й транш у розмірі 2 000 грн, дата надання/видачі кредиту (4-го траншу) – 03.09.2025, строк, на який надається кредит (3-й транш) - 210 днів з дати його надання. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином та в повному обсязі. В свою чергу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 77 148 грн, що складається з тіла кредиту – 23 400 грн, процентів – 35 730 грн, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) – 2 106 грн, комісії (пов`язаної з обслуговуванням кредиту) – 4 212 грн та відсотків, нарахованих по ст.625 ЦК України – 11 700 грн.
Ухвалою від 01.06.2026 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача ТзОВ «Споживчий центр» - Лисенко О.С. в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила.
У зазначений відповідачу Лешков`яту Б.І. строк останній не скористався своїм правом для подання відзиву на позов, відповідно до ст.178 ЦПК України, у судове засідання не з`явився повторно. 
У зв`язку з наведеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27.08.2025 між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір (оферти) №26.08.2025-100002944, шляхом підписання Заявки одноразовим ідентифікатором Е615, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 17 000 грн. Строк, на який надається кредит – 217 днів. Дата надання кредиту – 27.08.2025, дата повернення кредиту – 31.03.2026.
Також, сторонами в Кредитному договорі погоджено такі умови: процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших трьох періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів, процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»; комісія, пов`язана з наданням кредиту – 9% від суми кредиту та дорівнює 1 530 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 1 530 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, що нараховується кредитором (позивачем) та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, та встановлюється за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно, відповідно до чинного законодавства, зокрема за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит.
Між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 31.08.2025 укладено додатковий договір, за яким сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Кредитного договору, а саме: сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 19 000 грн, яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в Кредитному договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші); за даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 2 000 грн; дата надання/видачі кредиту (2-го траншу) – 31.08.2025; строк, на який надається кредит (2-й транш) - 213 днів з дати його надання; сторони домовились, що позичальник зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 2-го траншу (частини суми кредиту) 9 % від суми 2-го траншу, що дорівнює 180 грн, комісія за обслуговування кредиту становить 1 710 грн.
Також, 01.09.2025 між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір за яким сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Кредитного договору, а саме: сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 21 400 грн, яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в Кредитному договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші); за даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 3-й транш у розмірі 2 400 грн; дата надання/видачі кредиту (3-го траншу) – 01.09.2025; строк, на який надається кредит (3-й транш) - 212 днів з дати його надання; сторони домовились, що позичальник зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 3-го траншу (частини суми кредиту) 9 % від суми 3-го траншу, що дорівнює 216 грн, комісія за обслуговування кредиту становить 1 926 грн.
Надалі, 03.09.2025 між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір за яким сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Кредитного договору, а саме: сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 23 400 грн, яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в Кредитному договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші); за даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 4-й транш у розмірі 2 000 грн; дата надання/видачі кредиту (4-го траншу) – 03.09.2025; строк, на який надається кредит (4-й транш) – 210 днів з дати його надання; сторони домовились, що позичальник зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 4-го траншу (частини суми кредиту) 9 % від суми 4-го траншу, що дорівнює 180 грн, комісія за обслуговування кредиту становить 2 106 грн.
ТзОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання перед ОСОБА_1 , перерахувавши останньому 23 400 грн на банківську картку, яку відповідач вказав у Кредитному договорі та додаткових договорах до нього, що підтверджується повідомленнями ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» від 07.05.2026 про успішне перерахування коштів 27.08.2026 на суму 17 000 грн, 31.08.2025 на суму 2 000 грн та 03.09.2025 на суму 2 000 грн на платіжну картку клієнта з призначенням платежу «видача за договором кредиту №26.08.2025-100002944».
Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, нарахованих відсотків та комісії у строк, передбачений Кредитним договором та додатковими договорами до нього.
Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №26.08.2025-100002944 від 27.08.2026 заборгованість відповідача ОСОБА_1 за вказаним договором становить 77 148 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 23 400 грн, заборгованості за процентами в розмірі 35 730 грн, комісії за надання кредиту в розмірі 2 106 грн, комісії за обслуговування кредиту в розмірі 4 212 грн та 11 700 грн відсотків, нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини перша, друга статті 639 ЦК України).
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти(оферти)однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших.
Згідно із ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням, зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частинами першою, другою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Таким чином, ТзОВ «Споживчий центр» на умовах строковості, платності та поворотності надало ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі в сумі 23 400 грн, відтак свої зобов`язання за Кредитним договором ТзОВ «Споживчий центр» виконало.
Щодо правомірності вимог позивача про стягнення комісії за надання та обслуговування кредиту, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту, однак вказаний Закон розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
На виконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
З урахування наведеного суд зазначає, що умовами кредитного договору №26.08.2025-100002944 від 27.08.2025 визначено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, однак позивачем не визначено конкретних послуг, за надання яких стягується така комісія, як і не надано доказів, що якась із таких послуг надавалась відповідачу, відтак позовні вимоги в частині стягнення комісії за обслуговування задоволенню не підлягають.
Разом з тим, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Таким чином, позивачем правомірно встановлено комісію за надання кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.
Щодо стягнення із відповідача відсотків за ст.625 ЦК України в розмірі 11 700 грн слід зазначити таке. 
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч.1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі, якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року в справі № 758/5318/23.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі воєнний стан було неодноразово продовжено та такий діє на цей час.
Таким чином, на кредитний договір №26.08.2025-100002944 від 27.08.2025, розповсюджується дія п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а відтак нарахування позивачем ТзОВ «Споживчий центр» відсотків за ст.625 ЦК України у сумі 11 700 грн є безпідставним, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Враховуючи наведене вище, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 26.08.2025-100002944 від 27.08.2025 в розмірі 61 236 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 23 400 грн, за процентами в розмірі 35 730 грн та комісії за надання кредиту в розмірі 2 106 грн.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з відповідача  ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Споживчий центр» слід стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які складаються із судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 2 113,27 грн та витрат, пов`язаних з надісланням копії позовної заяви відповідачу, в розмірі 112,54 грн.
Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 – 265, 279, 280-282 ЦПК України, 
у х в а л и в: 

позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 26.08.2025-100002944 від 27.08.2025 в розмірі 61 236 (шістдесят одна тисяча двісті тридцять шість) грн, з яких 23 400 грн – заборгованість за тілом кредиту, 35 730 грн – заборгованість за процентами та 2 106 грн – заборгованість за комісією за надання кредиту.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які складаються із судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 2 113,27 грн та витрат, пов`язаних з надісланням копії позовної заяви відповідачу, в розмірі 112,54 грн, а всього 2 225 грн 81 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Повний текст рішення складено 10.02.2026.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження): 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, м.Київ, вул.Саксаганського, 133а.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК