КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження № 33/824/3337/2026
Справа № 758/16552/25
Головуючий в суді І інстанції Захарчук С.С.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.

ПОСТАНОВА
Іменем України

06 липня 2026 року 
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Кашперської Т.Ц., за участі секретаря судового засідання Діденка А.С., розглянувши апеляційну скаргу Енергетичної митниці на постанову Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2026 року про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 статті 485 МК України, 

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0392/UA903000/2025, складеного Енергетичною митницею Державної митної служби України 11 вересня 2025 року № 0392/UA903000/2025, 24 серпня 2022 року до Енергетичної митниці декларантом ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг товару «Скраплений вуглеводневий газ» (далі - товар) за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711139700, у кількості 19 010 кг була подана митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» № UA903050/2022/023651 (далі - МД). Заявлена митна вартість товару склала 497151,93 грн.
Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 05 серпня 2022 року № ANXT_OMN_20220805, укладеного між ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД», в особі директора ОСОБА_1 та естонського підприємства AdNext OU (Ahtri th 8, Harju maakond, Tallinn, 10151 Estonia Kesklinna linnaosa), в особі директора Дмитрія Александрова .
Відправником товару було литовське підприємство JOINT-STOCK COMPANY "GAZIMPEKSAS" (KONSTITUCIJOS PR.4A, VILNIUS, LT-09308, LITHUANIA).
До митного контролю та митного оформлення вказаного товару були надані документи, передбачені ст. 335 МК України, зокрема:
- комерційний інвойс від 22 серпня 2022 року №GAZ 0409906;
- декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 22 серпня 2022 року №GAZ 0409906;
- CMR від 22 серпня 2022 року №1091869;
- паспорт якості від 08 серпня 2022 року № В 22-17 UKR;
- зовнішньоекономічний контракт від 05 серпня 2022 року № ANXT_OMN_20220805.
Відповідно до наданих відомостей, за МД було сплачено: мито у розмірі 0,00 грн. (за ставкою 0 %); акцизний податок 0,00 грн. (за ставкою 0 Євро за 1000 літрів); ПДВ - 34 800,64 грн. (за ставною 7%).
З метою підтвердження заявленої в графі 34 МД країни походження товару (Європейський союз) ТОВ «Омнія Трейд» до митного оформлення було надано декларацію-інвойс, складену уповноваженим (схваленим) експортером від 22 серпня 2022 року №GAZ 0409906, відомості про яку внесені до графи 44 МД.
Враховуючи вищезазначене, митне оформлення заявленого товару ТОВ «Омнія Трейд» за МД здійснено без застосування спеціальних заходів, а саме зі звільненням від сплати спеціального мита.
На підставі ст. ст. 345, 346, 347, 349 МК України, наказу Енергетичної митниці від 13 лютого 2025 року № 30 посадовими особами Енергетичної митниці в період з 27 лютого 2025 року по 09 квітня 2025 року була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Омнія Трейд», щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи під час ввезення товарів на митну територію України товарів за період діяльності підприємства з 01 січня 2020 року по 31 січня 2025 року. 
За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Омнія Трейд», посадовими особами Енергетичної митниці складений Акт від 23 квітня 2025 року №11/25/7.6- 19/42927796 (далі Акт) та податкові повідомлення - рішення від 30 травня 2025 року№№UA903000202519, UA903000202520.
За результатами документальної виїзної перевірки було встановлено, що для товару імпортованого ТОВ «Омнія Трейд» за МД з наданням декларації-інвойсу, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 22 серпня 2022 року №GAZ 0409906, відповідно до інформації отриманої від уповноваженого органу країни експортера, преференційне походження (країна походження) Європейський союз (далі - ЄЄ) не підтверджено та декларація про походження товару заповнена неправильно.
Таким чином, преференційне походження товару ЄЄ за декларацією-інвойсом, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 22 серпня 2022 року №GAZ 0409906 не підтверджено, відповідно нарахування спеціального мита у розмірі 3% було обов`язковим.
У своїх відповідях на питання керівником ТОВ «Омнія Трейд» пояснень щодо несплати спеціального мита у розмірі 3% (14 914,56 грн.) не надано.
Ураховуючи, що мито є однією із складових бази оподаткування ПДВ, а спеціальне мито не було застосоване, відповідно до інформації, зазначеної в графі 47 МД, зазначене спричинило невірний розрахунок ПДВ. Таким чином, за МД мало бути сплачено ПДВ у сумі 35 844,65 грн., що на 1 044,01 грн. менше ніж фактично надійшло до Державного бюджету.
Ураховуючи те, що країна походження товару не підтверджена, зазначені дії призвели до недоборів митних платежів у розмірі 15 958,57 грн., а саме: спеціального мита - 14 914,56 грн, ПДВ - 1 044,01 грн. (№ з/п. 21 додаток 3 до Акту).

Таким чином, митний орган вважав, що в діях керівника ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 МК України.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2026 року провадження відносно ОСОБА_1 в справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 МК України закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Енергетична митниця подала апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів якої вказала, що матеріалами справи №0392/UA903000/2025 доведено наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , передбаченого ст. 485 МК України, які встановлюють її вину. Також зазначила про те, що директор ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 вже притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст. 483 МК України. Вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, оскільки саме такий вид стягнення буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових порушень, а також спів розмірним характеру вчиненого правопорушення. Просила, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винною в порушенні митних правил за ст.485 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме - 23937,86 грн.

В доповненнях до апеляційної скарги Енергетична митниця також не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки на її думку вони свідчать про невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи та про порушення норм матеріального права, недослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суддею першої інстанції. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала про те, що за результатами документальної планової виїзної перевірки було встановлено, що для товару імпортованого ТОВ «Омнія Трейд» за МД з наданням декларації - інвойсу, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 22 серпня 2022 року №GAZ0409906, відповідно до інформації, отриманої від уповноваженого органу країни експортера, преференційне походження (країна походження) Європейський союз не підтверджено і товари не набули статусу преференційного походження. 
Таким чином, преференційне походження товару ЄС за декларацією інвойсом, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 22 серпня 2022 року №GAZ0409906 не підтверджено, відповідно нарахування спеціального мита у розмірі 3% (14914,56 грн.) було обов`язковим. Враховуючи, що мито є однією із складових бази оподаткування ПДВ, а спеціальне мито не було застосоване, відповідно до інформації, зазначеній в графі 47 МД, зазначене спричинило невірний розрахунок ПДВ. Таким чином, за МД мало бути сплачено ПДВ у сумі 35844,65 грн., що на 1044,01 грн. менше ніж фактично надійшло до Державного бюджету. Враховуючи те, що країна походження товару не підтверджена, зазначені дії призвели до недоборів митних платежів у розмірі 15958,57 грн., а саме: спеціального мита - 14914,56 грн., ПДВ - 1044,01 грн. 
Разом з тим, вказала про те, що під час митного оформлення товарів за МД, наведеними у Додатку №3 до Акту перевірки, скаржником на підставі декларацій про походження, складених на інвойсах, виданих компанією - експортером UAB «Gazimpeksas», заявлено країною походження товарів Литовську Республіку. 
Так, на запити Держмитслужби від 14 червня 2023 року № 15/15-03-01/11/2687 та від 22 листопада 2024 року №26/26-04/11/2630 уповноваженим органом Литовської Республіки листами від 25 березня 2024 року №(15.3Mr/22)3BE-1926 та від 31 березня 2025 року №(15.3/26)3ВЕ-2073 надіслано результати перевірки декларацій про походження, складених на інвойсах, виданих компанією - експортером UAB «Gazimpeksas», згідно якої Держмитслужбу повідомлено, що митними органами Литовської Республіки проведено перевірку з 01 січня 2022 року по 31 травня 2023 року, та листом від 25 березня 2024 №(15.3Mr/22) 3 ВЕ-1926 надано перелік декларацій про походження, складених на інвойсах, преференційний режим щодо яких підтверджено, проте оформлення товарів за МД, наведеними у додатку №3, у цьому переліку відсутні. Щодо інших декларацій про походження, складених компанією - експортером UAB «Gazimpeksas» протягом зазначеного періоду та які були предметом перевірки, повідомлено про не підтвердження преференційного походження та про те, що ці декларації походження складені неправильно. 
Відтак, вказані декларації про походження не можуть вважатись належною підставою для визначення Литовської Республіки країною походження товарів, перелічених у цих деклараціях про походження. 
Отже, товари, оформлені за МД, наведеними у Додатку №3 до Акту перевірки, мають невизначену країну походження, а тому повинні бути оподатковані спеціальним митом за ставкою 3% згідно з Постановою №719. 
Звертала увагу на те, що за виставленими податковими повідомленнями за Актом про проведення документальної виїзної перевірки станом на теперішній час кошти у бюджет ТОВ «Омнія Трейд» не сплачені, що свідчить про триваюче продовження порушення закону. Крім того, вказала на те, що 08 серпня 2025 року Державною митною службою України було розглянуто скаргу ОСОБА_1 на Акт та податкові повідомлення - рішення від 30 травня 2025 року №№UA903000202519, UA903000202520 та за результатами розгляду винесено рішення від 08 серпня 2025 року №1/10-06/8.19/4967 про залишення скарги без задоволення, і станом на теперішній час Акт та податкові повідомлення - рішення від 30 травня 2025 року №№UA903000202519, UA903000202520 є чинними. 
Щодо посилання суду на те, що ТОВ «Омнія Трейд» не має ні фізичної ні технічної, ні передбаченої українським чи міжнародним законодавством можливості вчиняти будь - які дії, щоб перевірити первинну внутрішню документацію, вказала про те, що ланцюг постачання неозброєним оком вбачається з товаросупровідних документів (продавець Естонія, хто виробник взагалі невідомо, а з відправником та тим підприємством, яке видавало декларації про походження товару UAB «Gazimpeksas» - жодних договірних відносин не має). 
Більше того, є хибним те, що ОСОБА_1 не має ні фізичної, ні технічної можливості здійснити перевірку, оскільки ОСОБА_1 було достатньо лише перевірити, громадянином якої країни є директор UAB «Gazimpeksas», та те, що останні є лише базою, а не заводом (виробником). 
Зазначила про те, що маючи довго триваючий контракт з естонцями, працюючи з інвойсами та сертифікатами якості UAB «Gazimpeksas» та маючи штраф за порушення митних правил та більше 100 протоколів за цим актом перевірки, ОСОБА_1 не було пред`явлено жодних претензій продавцю та відправнику, що свідчить про цілком пасивну поведінку ТОВ «Омнія Трейд». 
Вказала також, що директором ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 вчинено порушення митних правил з умисною формою вини, яка полягає у тому, що остання чітко розуміла і усвідомлювала характер протиправної дії, що виразилось у заявленні в МД з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів неправдивих відомостей щодо країни походження товару та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості - декларації - інвойс від 22 серпня 2022 року №GAZ 0409906, в якій вказане преференційне походження товарів - не підтверджено, не сплатила спеціальне мито у розмірі 3%, яке було обов`язковим, а тому досягла своєї мети, що виразилось у несплаті до бюджету спеціального мита, та бажала настання шкідливих наслідків. 
Просила, апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною в порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів (23937,86 грн.). 

В судовому засіданні представник Енергетичної митниці Герега К.М. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити. Захисник Андросович Г.С. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. 

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на положення ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності. 

Суд першої інстанції, закриваючи провадження по справі, виходив з того, що фактів невідповідності відомостей заявлених у митній декларації, в тому числі невірно зазначених особисто ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів, не встановлено, вся інформація, що відображена у митній декларації - підтверджується товаросупровідними документами, які є дійсними. Ні протокол, ні додані до нього документи не містять обставин, які б доводили умисні дії директора ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 , відсутність прямого умислу в діях особи, яка під час митного оформлення товару не заявила згідно зі встановленою формою необхідних для здійснення митного контролю відомостей про оподаткування товару (відомості щодо країни походження товару), указує на відсутність складу адміністративного правопорушення, встановленого статтею 485 Митного кодексу України.

Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. У відповідності до частини 2 цієї ж статті електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватися з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно зі ст. 485 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме: заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги

Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується дією, тобто активною поведінкою (вчинком) особи, в якій виражена зовні її воля і, що спрямована на застосування особою під час декларування товарів саме таких ставок митних платежів, які справляються з товарів, що переміщуються через митну територію України, та звільняють від сплати митних платежів або зменшують їх розмір, а також дії, спрямовані на порушення встановленого законодавством України порядку використання товарів у цілях, стосовно яких надано пільги щодо сплати податків і зборів, обманні маніпуляції з податковими пільгами.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак: діяння, спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Суб`єктивна сторона характеризується умисною або необережною (самовпевненість чи недбалість) формами вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів митних платежів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю. Для кваліфікації дій за ст. 485 МКУ не мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали шкідливі наслідки.

Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 725/3788/16-а зазначив, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Отже, ст. 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети: неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Частиною першою статті 271 МК України визначено, що мито - це загальнодержавний податок, встановлений ПК України та МК України, який нараховується та сплачується відповідно до МК України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У випадках, передбачених законами України (якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), з метою захисту економічних інтересів України та українських товаровиробників у разі ввезення товарів на митну територію України, незалежно від інших видів мита, можуть застосовуватися особливі види мита: спеціальне, антидемпінгове, компенсаційне мита, додатковий імпортний збір (ч. 1 ст. 275 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 275 МК України спеціальне мито встановлюється відповідно до Закону України «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну»:
1) як засіб захисту національного товаровиробника, у разі якщо товари ввозяться на митну територію України в обсягах та/або за таких умов, що їх ввезення заподіює або створює загрозу заподіяння значної шкоди національному товаровиробнику;
2) як заходи у відповідь на дискримінаційні та/або недружні дії інших держав, митних союзів та економічних угруповань, які обмежують реалізацію законних прав та інтересів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» у разі якщо інші держави, митні союзи або економічні угруповання обмежують реалізацію законних прав та інтересів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, у відповідь на такі дії можуть застосовуватися адекватні заходи. У разі якщо такі дії завдають шкоди або створюють загрозу її заподіяння державі та/або суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності, зазначені заходи можуть передбачати її відшкодування.

Заходи у відповідь на дискримінаційні та/або недружні дії інших держав, митних союзів або економічних угруповань здійснюються відповідно до законів України, міжнародних договорів України, загальноприйнятих правил, стандартів та норм міжнародного права та одним з таких заходів є запровадження спеціального мита.

У разі якщо дискримінаційні та/або недружні дії щодо України застосовуються державою, визнаною Верховною Радою України державою-агресором та/або державою-окупантом, заходи у відповідь, визначені частиною третьою цієї статті, можуть застосовуватися за рішенням Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 29 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та з метою вжиття заходів, необхідних для захисту суттєвих інтересів безпеки під час надзвичайних обставин у міжнародних відносинах Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 719 «Про запровадження спеціального мита на окремі товари походженням з російської федерації, що ввозяться на митну територію України», якою було запроваджено спеціальне мито на важкі дистиляти (газойлі), гази скраплені, вуглеводні та на окремі типи вугілля походженням з російської федерації, що ввозяться на митну територію України, незалежно від інших видів мита.

Так, постановою № 719 було встановлено спеціальне мито для газів скраплених за кодами 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00 згідно з УКТ ЗЕД та вуглеводнів за кодом 2901 10 00 10 згідно з УКТ ЗЕД, що ввозяться на митну територію України у митному режимі імпорту та країною походження яких є російська федерація, у розмірі 3 %.
У разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовується спеціальне мито згідно з цим пунктом, такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати спеціального мита за визначеними цим пунктом ставками.

Згідно з ч. 1 ст. 41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.

Під час митного оформлення товарів за МД, наведеними у Додатку № 3 до Акту перевірки, скаржником на підставі декларацій про походження, складених на інвойсах, виданих компанією-експортером UAB «GAZIMPEKSAS», заявлено країною походження товарів Литовську Республіку. 

Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 або EUR-MED, умови складання декларацій про походження або декларацій про походження EUR-MED, а також процедура перевірки підтверджень походження товарів та правильності інформації, що в них міститься, зазначених у перелічених вище документах, встановлені у Доповненні ІІ до Регіональної Конвенції про Пан-Євро-Середземноморські преференційні правила походження (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України від 08.11.2017 № 2187-VIII.

Пунктом 2 статті 31 Доповнення І до Конвенції встановлено, що з метою належного застосування цієї Конвенції Договірні Сторони повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та EUR-MED, декларацій про походження і декларацій про походження EUR-MED та правильності інформації, що міститься в цих документах.

Так, на запити Держмитслужби від 14.06.2023 № 15/15-03-01/11/2687 та від 22.11.2024 № 26/26-04/11/2630 уповноваженим органом Литовської Республіки листами від 25.03.2024 № (15.3Mr/22)3BE-1926 та від 31.03.2025 № (15.3/26)3BE-2073 надіслано результати перевірки декларацій про походження, складених на інвойсах, виданих компанією-експортером UAB «GAZIMPEKSAS».

За результатами перевірки Держмитслужбу повідомлено, що митними органами Литовської Республіки проведено перевірку з 01.01.2022 по 31.05.2023, та листом від 25.03.2024 № (15.3Mr/22)3BE-1926 надано перелік декларацій про походження, складених на інвойсах, преференційний режим щодо яких підтверджено, проте декларації про походження, які надавались ТОВ «Омнія Трейд» під час митного оформлення товарів за митною декларацією, наведеними у Додатку № 3, у цьому переліку відсутні. Щодо інших декларацій про походження, складених компанією-експортером UAB «GAZIMPEKSAS» протягом зазначеного періоду та які були предметом перевірки, повідомлено про не підтвердження преференційного походження та про те, що ці декларації походження складені неправильно.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 352 МК України отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, можуть використовуватись як матеріали для підготовки висновків за результатами перевірок.

Пунктом 54.4 статті 54 ПК України встановлено, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених п. 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, передбачених МК України або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Верховний Суд у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 380/2397/22. визначив, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, стосовно країни походження, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника на підставі відомостей, зазначених у таких документах, безвідносно до завершення митного оформлення товарів та їх випуску.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 289 МК України обов`язок зі сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.

Як встановлено з матеріалів справи, 24 серпня 2022 року до Енергетичної митниці Державної митної служби України (далі - Енергетична митниця) декларантом ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг товару «Скраплений вуглеводневий газ» (далі - товар) за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711139700, у кількості 19 010 кг була подана митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» № UA903050/2022/023651 (далі - МД). Заявлена митна вартість товару склала 497151,93 грн.

Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 05 серпня 2022 року № ANXT_OMN_20220805, укладеного між ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД», в особі директора ОСОБА_1 та естонського підприємства AdNext OU (Ahtri th 8, Harju maakond, Tallinn, 10151 Estonia Kesklinna linnaosa), в особі директора Дмитрія Александрова .

Відправником товару було литовське підприємство JOINT-STOCK COMPANY "GAZIMPEKSAS" (KONSTITUCIJOS PR.4A, VILNIUS, LT-09308, LITHUANIA).

Митне оформлення заявленого товару ТОВ «Омнія Трейд» за МД здійснено без застосування спеціальних заходів, а саме зі звільненням від сплати спеціального мита.

За результатами, проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Омнія Трейд», посадовими особами Енергетичної митниці було встановлено, що для товару імпортованого ТОВ «Омнія Трейд» за МД з наданням декларації-інвойсу, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 22 серпня 2022 року № GAZ 0409906, відповідно до інформації отриманої від уповноваженого органу країни експортера, преференційне походження (країна походження) Європейський союз (далі - ЄС) не підтверджено та декларація про походження товару заповнена неправильно.
Таким чином, преференційне походження товару ЄС за декларацією-інвойсом, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 22 серпня 2022 № GAZ 0409906 не підтверджено, відповідно нарахування спеціального мита у розмірі 3% (14 914,56 грн.) було обов`язковим.

За результатами розгляду справи, після надання оцінки зібраним у справі доказам в їх сукупності суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що при заповненні електронної митної декларації у ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, оскільки ТОВ «Омнія Трейд» не мало будь - якої передбаченої законодавством можливості вчиняти будь - які дії з метою перевірки первинної внутрішньої документації UAB «Gazimpeksas», яке мало статус затвердженого експортера та яким було складено та надано декларацію-інвойс від 22 серпня 2022 року № GAZ 0409906, відповідно до якої преференційне походження товару (країна походження) зазначено Європейський союз (далі - ЄС) та на підставі якої ОСОБА_1 були заповнені відомості у електронній митній декларації.

Також наявність в діях ОСОБА_1 умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру спростовується листом Вільнюської територіальної митниці від 10 листопада 2021 року, який був отриманий ОСОБА_1 перед укладенням зовнішньоекономічних контрактів та відповідно до якого UAB «Gazimpeksas» присвоєно номер затвердженого експортера LT /VM0/052 і дозволено UAB «Gazimpeksas» складати декларації інвойс на скраплений вуглеводневий газ преференційного походження Європейського Союзу, який експортується в Україну та який класифікується в позиції 2711 ГС. Таким чином, ОСОБА_1 пересвідчилась у праві на преференції у UAB «Gazimpeksas», а тому доводи представника митниці в цій частині є безпідставними.

Оцінюючи доводи Енергетичної митниці про те, що ОСОБА_1 було достатньо перевірити, громадянином якої країни є директор UAB «Gazimpeksas», та те, що останні є лише базою, а не заводом (виробником) апеляційний суд зауважує, що громадянство директора ніяким чином не впливає на діяльність компанії. Доводи про те, що UAB «Gazimpeksas» не є виробником, а лише базою, є необґрунтованими, оскільки це входить по питань внутрішнього розпорядку компанії UAB «Gazimpeksas», які ніяким чином не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
Також апеляційний суд звертає увагу, що під час митного оформлення товару ОСОБА_1 заявлено країною походження товарів Литовську Республіку виключно на підставі декларацій про походження, складених на підставі інвойсів, виданих компанією - експортером UAB «Gazimpeksas» №GAZ0409906 від 22 серпня 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, не спростованого доводами апеляційної скарги, що доказів того, що ТОВ «Омнія Трейд» мало будь-яку інформацію щодо сумнівності права на застосування преференцій UAB «Gazimpeksas», який мав код авторизованого експортера, митним органом не надано, тому підстав вважати, що дії суб`єкта декларування мали умисел на вчинення дій, що складають диспозицію ст. 485 МК України, немає.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, у зв`язку із чим суд визнає переконливими висновки судді суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України. 

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліж проти Франції» від 23 вересня 1998 року, Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, дослідивши надані докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не допущено.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах, наявних в матеріалах справи, зводяться до переоцінки доказів, які були зібрані митним органом і додані до протоколу про порушення митних правил, яким судом першої інстанції було надано належної оцінки, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та відхиляються апеляційним судом.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці залишити без задоволення.
Постанову Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2026 року про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 статті 485 МК України, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.