Справа №731/197/26 
Провадження №2/731/235/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2026 року       с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
судді          Савенка А.І.,
за участю секретаря       Виниченко Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником ОСОБА_2 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОСТОВ ГРУП» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2026 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.
В обґрунтування позовних вимог сторона позивача посилається на те, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,0000 га, з кадастровим номером 7421182000:03:000:0671, яка розташована на території Журавського старостинського округу Прилуцького району Чернігівської області. 
17 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ОСТОВ ГРУП» було укладено договір оренди землі б/н, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером 7421182000:03:000:0671 передана в оренду ТОВ «ОСТОВ ГРУП», розмір орендної плати за один рік користування визначений у договорі в розмірі 12 422,36 грн.
Орендар ТОВ «ОСТОВ ГРУП» систематично не виконує істотну умову договору, оскільки без жодних пояснень не сплатив орендну плату за 2024 та 2025 роки. Спроби позивача врегулювати це питання й офіційні вимоги про виплату боргу товариство повністю проігнорувало та заборгованість так і не погасили.
На підставі наведеного  ОСОБА_1 просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 17 грудня 2021 року, кадастровий номер 7421182000:03:000:0671, площею 2,0000 га, укладений між нею та ТОВ «ОСТОВ ГРУП» в особі директора Красножона М.М., та стягнути на її користь заборгованість по орендній платі за 2024-2025 роки в сумі 24 844,72 грн.
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01 червня 2026 року, яке за клопотанням представника відповідача  ОСОБА_3  було відкладено до 25 червня 2026 року. 
Ухвалою суду від 25 червня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 серпня 2026 року. 
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача Нечай В.І. не з`явились, від представника надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у якому підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив задовольнити(а.с. 71).
Відповідач ТОВ «ОСТОВ ГРУП» свого представника в судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 65). Від представника відповідача Красножона М.М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 
 
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з огляду на таке.
 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 має у приватній власності земельну ділянку площею 2,0000 га, з кадастровим номером 7421182000:03:000:0671, яка розташована на території колишньої Журавської сільської ради Варвинського району, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 19). 
17 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ОСТОВ ГРУП» було укладено договір оренди землі б/н, відповідно до якого в оренду ТОВ «ОСТОВ ГРУП» передана земельна ділянка площею 2,0000 га, з кадастровим номером 7421182000:03:000:0671, яка розташована на території колишньої Журавської сільської ради Варвинського району (а.с. 10-12).
Речове право оренди ТОВ «ОСТОВ ГРУП» на вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 грудня 2021 року (а.с. 70).
Відповідно до пункту 4.1. договору орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі 12 422,36 грн за один повний рік користування.
Відповідно до п. 4.2 договору орендна плата за користування об`єктом оренди сплачується орендарем на користь орендодавця шляхом видачі готівкових коштів через касу орендаря або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця, зазначений в даному договорі, або поштовим переказом. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Передача продукції та/ або надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними документами (накладними, відомостями, актами приймання-передачі та/або іншими документами), які підтверджують факт виконання орендарем свого зобов`язання по сплаті орендної плати.
Згідно з п. 4.3. орендна плата виплачується орендарем за вирахуванням сум податків, утриманих згідно з вимогами чинного законодавства.
Згідно з пунктом 4.4 орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця щорічно, в строк до 30 грудня поточного року користування.
Відповідно до пункту 9.4 договору орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату.
Пунктом 10.3 договору визначено, що договір припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок систематичного невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення пошкодження орендованої ділянки, а також з інших підстав.
Відповідно до пункту 12.10 договору обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексації та індексу інфляції.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За приписами ч. 1 ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України «Про оренду землі».
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Таким чином, судом встановлено факт укладення сторонами по справі відповідного договору оренди землі, що фактично відповідачем не оспорюється. За таких обставин, суд констатує, що між ОСОБА_1 та ТОВ «ОСТОВ ГРУП» виникли договірні відносини, оскільки між ними було укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки площею 2,0000 га, з кадастровим номером 7421182000:03:000:0671, яка розташована на території колишньої Журавської сільської ради Варвинського району, який відповідає встановленій законом формі та містить необхідні істотні умови, притаманні такій категорії договорів у розумінні ст. 15 Закону України «Про оренду землі».
Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положенням статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). 
Разом з тим, не зважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови договору оренди, відповідач не сплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою за 2024 та 2025 роки.
На надіслану позивачем письмову претензію з вимогою про сплату заборгованості (а.с. 13-18) ТОВ «ОСТОВ ГРУП» не відреагувало, заборгованість по орендній платі не погасило.
З урахуванням принципу належного виконання зобов`язання, суд констатує наявність у відповідача (орендаря) невиконаного обов`язку сплатити позивачу (орендодавцеві) орендну плату за 2024 та 2025 роки, про виконання якого сторони домовилися у договорі.
Заявлені позивачем вимоги в частині стягнення на його користь орендної плати узгоджуються з положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі», яка визначає, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.
За підрахунками позивача заборгованість ТОВ «ОСТОВ ГРУП» перед ним по орендній платі за 2024-2025 роки, з урахуванням податків і зборів, становить 24 844,72 грн (12 422,36 + 12 422,36).
Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання свого обов`язку по сплаті орендної плати відповідачем не надано. 
Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.
 
Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
 
У зв`язку з цим, суд погоджується із розрахунком позивача, який є математично обґрунтованим, та приходить до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача несплаченої орендної плати у розмірі 24 844,72 грн, яка нарахована без вирахування необхідних податків.
Щодо позовних вимог в частині розірвання спірного договору оренди землі суд дійшов таких висновків.
У постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 сформовано висновок, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право – обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.
Пунктом 4.4. Договору передбачено, що орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендаря щорічно, в строк до 30 грудня поточного року користування.
За змістом ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку та орендної плати.
Незалежно від того, несплата орендної плати була в повному обсязі або в частині.
Разом з тим, згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати або її частини. Зокрема, «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).
Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати чи частини орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. 
Систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічний правовий висновок сформовано в постановах Верховного Суду від 28 лютого 2018 року №587/173/15-ц, від 11 липня 2018 року №484/3687/16-ц, від 06 березня 2019 року №183/262/17, від 10 квітня 2019 року №732/1799/17, від 10 жовтня 2019 року у справі №293/1011/16-ц.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання вказаного договору оренди земельної ділянки.
Рішення суду про розірвання договору оренди, яке набрало законної сили, є підставою для проведення державної реєстрації припинення такого речового права.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, як у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі, так і в частині розірвання договору оренди земельної ділянки.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн (а.с. 1, 2, 3, 28), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача. 
Витрати відповідача у разі задоволення позову не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 247, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України суд –
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву  ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником ОСОБА_2 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОСТОВ ГРУП» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі задовольнити.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОСТОВ ГРУП» (код ЄДРПОУ: 42763254; юридична адреса: вул. Князів Острозьких (колишня Московська), б. 15, оф. 22, м. Київ, 01010) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованість по орендній платі за Договором оренди землі від 17 грудня 2021 року у сумі 24 844 (двадцять чотири тисячі вісімсот сорок чотири) гривні 72 копійки, яка нарахована за 2024 та 2025 роки, без вирахування податків та інших обов`язкових платежів.
Договір оренди землі від 17 грудня 2021 року, зареєстрований 22 грудня 2021 року, номер запису про інше речове право 45954862, укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОСТОВ ГРУП» (код ЄДРПОУ: 42763254; юридична адреса: вул. Князів Острозьких (колишня Московська), б. 15, оф. 22, м. Київ, 01010) в особі директора Красножона Максима Миколайовича та Юрченко Русланою Олегівною ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ), предметом якого є земельна ділянка площею 2,0000 га, з кадастровим номером 7421182000:03:000:0671, розірвати.
Стягнути з відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОСТОВ ГРУП» на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          А.І.Савенко