Справа № 359/12989/24
Провадження № 1-кп/359/229/2026 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
за участі:
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повною технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 12024111100002311, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2024, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березань, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.01.2026 вироком Березанського міського суду Київської області за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.
12.11.2024, близько 14 год. 50 хв., ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, знаходився біля магазину «Еuromarka» за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 12А, де помітив неподалік від центрального входу до приміщення магазину велосипед марки «Аrdis» модель «Кaliber» чорно-білого кольору, який не був скріплений металевим ланцюгом та замком до металевої конструкції. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 12.11.2024, близько 14 год. 50 хв., ОСОБА_4 діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до велосипеда марки «Аrdis» модель «Кaliber» вартістю 4000 грн., відразу сів за кермо велосипеда та поїхав у невідомому напрямку.
Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрав велосипед марки «Аrdis» модель «Кaliber» чорно-білого кольору та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4000 грн.
ОСОБА_4 обвинувачується, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Зазначив, що пред`явлене йому обвинувачення відповідає дійсності. Щиро розкаявся та показав, що у вказаний день перебував у м.Бориспіль. По напрямку свого руху помітив велосипед, який був не прикутий до паркану біля магазину. Впевнився, що за ним ніхто не спостерігає, вирішив його викрасти, тому сів на велосипед та з місця поїхав.
У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досліджує речові докази та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає правильною.
Майно, яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_4 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Викрадення майна здійснювалося обвинуваченим таємно, тому воно визначається як крадіжка. ОСОБА_4 досягнув віку з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодівав, було для нього чужим, і він не мав права на нього. ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер його діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь. ОСОБА_4 виконав усі дії об`єктивної сторони крадіжки які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Отже, вчинений обвинуваченим злочин є закінченим. Обвинувачений вчинив повторний злочин проти власності в умовах воєнного стану.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Аналізуючи дані при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, 18.10.2022 вироком Березанського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 19.07.2023 з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання. На даний час засуджений 20.01.2026 вироком Березанського міського суду Київської області за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі. За місцем реєстрації характеризується з негативної сторони. Товаришує з особами із сумнівною поведінкою. Не працевлаштований, не одружений. На утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження потерпілою цивільний позов до обвинуваченого не пред`явлено, що свідчить про відсутність у потерпілої сторони претензій до обвинуваченого морального чи матеріального характеру.
Разом з тим, суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, добровільне відшкодування завданої шкоди, оскільки викраденим майном він розпорядитися на власний розсуд.
Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, відповідно до ст. 12 КК України.
З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 за вчинення злочину належить призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.
Разом з цим, ОСОБА_4 20.01.2026 засуджений вироком Березанського міського суду Київської області за ч. 4 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України обвинувачений вчинив до постановлення судом попереднього вироку.
Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначеного вироком Березанського міського суду Київської області від 20.01.2026, остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Підсумовуючи вищезазначене, суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є достатньою для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, враховуючи, тяжкість злочину та дані про особу обвинуваченого.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання суддів, і оцінки особистості обвинуваченого, обставин, які виникли на теперішній час, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. 
Таким чином, на переконання суду, саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари.
До вступу вироку суду в законну силу, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено. 
З обвинуваченого на користь Держави України слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 200 гривень 00 копійок.
Керуючись: ст. 22, ст. 100, 122, ч. 3, ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, ч. 4 ст. 70, ч. 4 ст. 185 КК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначеного вироком Березанського міського суду Київської області від 20.01.2026, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.
До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити у вигляді тримання під вартою та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 23.08.2025, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання його під вартою під час судового розгляду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави України - 200 гривень 00 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Речові докази: компакт диски DVD з маркуванням «БМ»; компакт диск DVD з маркуванням «Еuromarka»; компакт диск DVD з маркуванням «ЦУМ»; компакт диск DVD з маркуванням «Pizza Day», залишити на зберіганні при матеріалах судового кримінального провадження № 12024111100002311, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2024.
Цивільний позов у справі не заявлявся. 
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя:   ОСОБА_1