Справа № 344/14340/26
Провадження № 2-а/344/168/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої Кіндратишин Л.Р.,
за участю секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача – адвокат Марчук С.В. звернулася до суду із позовом до відповідача, у якому просить : скасувати постанову № R647883 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно скасувати, справу про адміністративне правопорушення –закрити. В обґрунтування позову, зокрема зазначено, що позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний. При цьому, у додатку Резерв+ відображено також те, що він є особою з інвалідністю 3-ї групи, та має відстрочку по мобілізації за п. 2 ч.1 ст. 23 закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 22.07.2026 він зайшов у додаток Резерв +, щоб переконатись чи коректно відображаються його дані та побачив відмітку про перебування у розшуку. Прийшовши у ТЦК та СП він намагався пояснити, що жодна повістка йому не приходила, однак його не слухали.
Жодної інформації про те, яким число датована повістка, на який день та час викликався ОСОБА_1 у постанові не зазначено, а самому позивачу не відомо про даний час. Позивач проживає за адресою : АДРЕСА_1 , відтак, якщо б така повітка приходила, він би її отримав.
31.07.2026- провадження у справі відкрито.
13.08.2026- від представника відповідача надійшов відзив. У позові просить відмовити, зокрема з тих підстав, що 22.07.2026 позивач перебуваючи у ТЦК та СП власноручно написав заяву, що не оспорює дане правопорушення. Разом з тим, позивача було належним чином повідомлено за задекларованим місцем його проживання повісткою, яка надіслала рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення (трек-номер R067218163855). 13.07.2026 поштове відправлення повернуто із відміткою «одержувач відсутній за адресою місця проживання». Ризик неотримання кореспонденції за зареєстрованою адресою несе військовозобов`язаний. При цьому, оскаржувана постанова є електронним документом, згенерована автоматично засобами ЄДРПВР «Оберіг», та не вимагає деталізації виклику, окремі недоліки зовнішньої форми такої постанови не є підставою для її скасування.
18.08.2026- від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Зокрема, зазначено, що якби відповідач дійсно направив повістку, то позивач її б отримав. Позивач не був належним чином повідомлений про виклик.
У вступному слові представник позивача – адвокат Марчук С.В. позов підтримала з підстав, що викладені письмово.
Представник відповідача не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи. 
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку : 
Постановою начальника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.07.2026 № R647883, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , у строк та місце, зазначені в повістці не прибув до ТЦК та СП, чим допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за що накладено адміністративний штраф у сумі 17 000 грн. 
Так, відповідно до даних військово-облікового документу Резерв +, що сформований 07.07.2025, ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, дані уточнено 17.02.2025, тип відстрочки п. 2 ч.1 ст. 23, до завершення мобілізації; інвалідність ІІІ групи, внаслідок інвалідності з дитинства. 
Відповідно до посвідчення особи з інвалідністю № НОМЕР_1 , виданого ПФ України 26.08.2025, термін дії 31.07.2026, ОСОБА_1 , перебуває на пенсії по інвалідності, 3 гр. загальне захворювання ( а.с. 30). 
Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 254/26/6171/В, за датою прийняття рішення 07.07.2026 КНП « Обласна лікарня Івано-Франківської обласної ради» складено витяг прийнято рішення стосовно інвалідності ІІ групи з 01.07.2026 безстроково ( а.с. 21-24).
Частиною 1 статті 4 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:
-військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;
-резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;
-військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;
-військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;
-особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.
Частина третя статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, у вигляді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
За змістом ч. 3 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію громадянин який отримав повістку зобов`язаний прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Також громадянин у разі неявки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний у строк, що не перевищує сім календарних днів, повідомити про причини неявки та прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він не отримував будь-яких повісток про його виклик до приміщення ТЦК та СП.
Надаючи оцінку таких доводів позивача суд виходить з наступного.
Разом з тим, судом встановлено, що за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в ІНФОРМАЦІЯ_5 було сформовано повістку №8105986 від 05.07.2026 про виклик громадянина ОСОБА_1 на 15.07.2026 о 09 год. 00 хв. для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_3 , за електронним підписом ОСОБА_2 .
Зазначену повістку було направлено громадянину ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення форма 107П за зареєстрованою адресою проживання: АДРЕСА_1 , вкладення до рекомендованого поштового відправлення R067218163855.
Працівником АТ «Укрпошта» на вказаному поштовому відправленні, адресованому позивачу, 10.07.2026 вказано відмітку невдала спроба вручення інші причини, 13.07.2026 було проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується та трекінгом АТ «Укрпошта» про те що зазначений лист з повісткою повернуто 15.07.2026.
Відповідно до п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Таким чином, ОСОБА_1 вважається належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.07.2026 на 09 год. 00 хв. 
Разом з тим, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 22.07.2026 вх. №10/1399, яка подана начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності.
Відповідно до статті 279-9 КУпАП, у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
ТЦК та СП протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язаний перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В свою чергу, відповідно до ч.7 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.
У випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Позивач скористався своїм правом на подання заяви про визнання ним адміністративного правопорушення, яке полягало в неявці за повісткою для уточнення даних, та зазначив, що згідний на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності.
Отже, подання особою такої заяви є юридично значимою процесуальною дією, яка свідчить про використання особою передбаченого законом механізму розгляду справи без її участі за умови неоспорення допущеного порушення.
Так, у контексті наведених правових норм, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення або сама лише заява особи про неоспорення порушення не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку доведення правомірності прийнятого рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії, бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному, об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.
Слід зазначити, що оновлення даних чи наявність відстрочки не є поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Недоліки описової частини оскарженої постанови, на які покликається сторона позивача, зокрема незазначення у постанові номера повістки, дати повістки та дати, на яку позивач викликався для уточнення даних, у цій справі самі по собі не є достатньою підставою для скасування постанови 
Відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, у свою чергу позивач жодним чином не спростував вказаного, окрім твердження про те, що повістку відповідач не надсилав, а відтак суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити.
З урахуванням ст. 139 КАС, так як у позові відмовлено, позивачу судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов задоволити.
У позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення –відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 .
Відповідач : ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .
Повне рішення 31.08.2026.

Суддя
Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.