Справа № 502/1926/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2026 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному провадженні,
кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань
за № 12026167150000076 від 23.07.2026 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кілія Одеської області, з середньою освітою, працездатного та офіційно не працевлаштованого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-18.03.2025 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років пробаційного нагляду,
який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку,
передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України

В С Т А Н О В И В :

Органом дізнання встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Вироком Кілійського районного суду Одеської області від 18.03.2025, який набрав законної сили 22.04.2025, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та йому призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки. Відповідно до вказаного вироку на ОСОБА_3 покладено обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
До Ізмаїльського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області 28.04.2025 для виконання надійшов вищезазначений вирок суду, того ж дня ОСОБА_3 поставлений на облік. 
Службовими особами Ізмаїльського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області 29.04.2025 ОСОБА_3 належним чином ознайомлено з порядком та умовами відбуття призначеного покарання у виді пробаційного нагляду та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування вказаного покарання, яка передбачена ст. 389 КК України. Ізмаїльським районним відділом № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме: IV середа кожного місяця. 

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що відповідно до вимог ст. 49-1 КВК України та ст. 59-1 КК України повинен дотримуватися встановлених законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх протиправних діянь та бажаючи їх настання, ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, що виразилось у наступному. 
Так, ухиляючись від відбування покарання у виді пробаційного нагляду 28.01.2026, 22.04.2026, 24.06.2026, 22.07.2026 ОСОБА_3 не з`явився без поважних причин на обов`язкові дні для реєстрації до Ізмаїльського РВ № 2 філії державної установи «Центр пробації» у Одеській області, чим порушив порядок та умови пробаційного нагляду, а також обов`язки, покладені вироком суду. 
Таким чином, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання, письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, діючи умисно, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій, неодноразово не з`являвся для реєстрації, тим самим ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, маючи реальну можливість виконувати визначене йому судом покарання.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Разом з обвинувальним актом прокурор звернувся з клопотанням, в якому зазначив, що під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності. У зв`язку із цим прокурор на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України просив розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додана письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, тобто ухиленні засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку, його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує:
- відсутність обставин, які обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України;
- обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (проступку).
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, є працездатною особою, яка офіційно не працевлаштована, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває та утриманців не має.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи, що вчинене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, обставини його вчинення та особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім буде призначити йому покарання у виді обмеження волі в середній межі відповідного виду покарання, визначеного санкцією ч. 3 ст. 389 КК України та у відповідності до положень ст. ст. 71-72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов не заявлено.
У кримінальному провадженні процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого не обирався та підстави для його обрання відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 382 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 389 КК України та призначити йому покарання – 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.
На підставі ст. ст. 71-72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 18.03.2025 та остаточно призначити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання – 2 (два) роки обмеження волі.
Строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
У разі направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, відповідно до ст. 72 КК України зарахувати засудженому у строк покарання час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру з розрахунку один день попереднього ув`язнення та слідування до виправного центру за два дні обмеження волі.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого не обирати.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ухвалення).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя | ОСОБА_1