ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/864/26 | Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 33/817/385/26 | Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП |

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 червня 2026 року,-
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.
Згідно постанови, 27 березня 2026 року приблизно о 17 годині 39 хвилин, по вул. Київська (107-ї Кременецької дивізії), 54/1 в м. Кременець Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 Drager та в найближчому закладі охорони здоров`я КНП Кременецька опорна лікарня відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Від керування транспортним засобом відсторонений. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 червня 2026 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що: 
суд першої інстанції не надав оцінки доводам клопотання про закриття провадження у справі та не зазначив мотивів, з яких відхилив відповідні заперечення викладені в клопотанні;
суд першої інстанції не встановив обставин за яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;
працівники поліції не ознайомили ОСОБА_1 з актом огляду на стан сп`яніння, другого примірника йому вручено не було;
протокол про адміністративне правопорушення був складений раніше ніж оформлено направлення на огляд та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння;
наявне у матеріалах справи направлення на огляд водія транспорного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 не оголошувалося;
у ОСОБА_1 були відсутні ознак алкогольного сп`яніння;
відеозаписи наявні у матеріалах справи не велися безперервно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Зембри Є.Й., які підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити її з викладених у ній підстав та скасувати постанову, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків. 

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 625681 від 27 березня 2026 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27 березня 2026 року; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0013 103 26; свідоцтві про державну реєстрацію № 7261/2007; сертифікаті затвердження типу засобів вимірювальної техніки; постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП; довідці про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія категорії А, В; наявними у матеріалах справи відеозаписами.
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається. 
Не відповідають дійсності доводи апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від права керування транспортним засобом, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 625681 від 27 березня 2026 року, який ОСОБА_1 підписано без зауважень, останнього було відсторонено від керування ним транспортним засобом. Крім того, факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення не спростовує факту його вчинення.
Твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не ознайомили його з актом огляду на стан сп`яніння і не вручили йому другого примірника цього акту не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки вказаний Акт огляду складається за результатами огляду на стан сп`яніння, а в даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. 
Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів видно, що працівник поліції оголошував ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які стали причиною направлення на відповідний огляд (файл export-u73kb.mp4 з 17:41:00 год).
Окрім цього, в ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник підтвердили, що у ОСОБА_1 має хронічні захворювання, внаслідок яких наявне почервоніння шкіри обличчя. 
Крім того, ОСОБА_1 при спілкуванні із працівниками поліції підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв, зокрема повідомив, що зранку випив пива (файл export-u73kb.mp4 з 17:47:30 год).
Доводи апеляційної скарги про те, що відеофіксація із нагрудних камер працівників поліції не велася безперервно, не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду, оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, не спростовує факту вчинення ним правопорушення.
Не відповідають дійсності доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений раніше ніж оформлено направлення на огляд та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 625681 від 27 березня 2026 року був складений о 17:53:52 год, а направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27 березня 2026 року було оформлене о 17 год 50 хв. Отже, направлення на огляд було складено раніше за протокол про адміністративне правопорушення, а тому твердження апелянта про порушення послідовності оформлення процесуальних документів не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. 
Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що направлення на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння в медичний заклад водієві вручено не було є неналежними, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, тому в працівників поліції не було і підстав оформляти направлення водія у відповідний медичний заклад. 
За змістом положень частин третьої, четвертою ст.266 КУпАП підставою для направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проходження такого огляду, який згідно п.7 розділу 1, п.п.8,9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Зібраними у цій справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на місці його зупинки відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовилася проходити такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи відеозаписом, а тому вищевказані доводи апеляційної скарги є безпідставними.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду за порадою іншого працівника поліції не підтверджені жодними об`єктивними даними. Крім того, апеляційний суд зауважує, що рішення про проходження огляду чи відмову від нього приймає лише водій транспортного засобу і він особисто несе за відповідальність за свої дії. В даному випадку поліцейський перед складанням протоколу роз`яснив водію ОСОБА_1 наслідки відмови від огляду, однак він все одно на нього не погодився ((файл export-u73kb.mp4 з 17:48:10 год).
Інші доводи апеляційної скарги, які перевірені в ході апеляційного розгляду, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню чи зміні за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 червня 2026 року відносно нього — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя