Справа № 346/3575/26
Провадження № 2/346/3097/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

15 вересня 2026 р. | м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі судді Сольського В.В., за участю секретаря судового засідання Пігуляк В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по сплаті аліментів,-
В С Т А Н О В И В :
08.07.2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 848 752 грн 52 коп та пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 848 752 грн 52 коп посилаючись на те, що відповідач з власної вини не виконує своїх аліментних зобов`язань.
17.10.2004 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №36 (свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 ). Від спільного подружнього проживання у подружжя народились: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем і перебувають на її утриманні.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 26.07.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Дітей після розлучення залишено проживати з позивачкою.
Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20.09.2022 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.08.2022 року і до досягнення ними повноліття. 
Однак після винесення рішення суду відповідач ОСОБА_2 в не повній мірі сплачує призначені аліменти і станом на 01.07.2026 року заборгованість по сплаті аліментів відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів становить 848 752 грн. (вісімсот сорок вісім тисяч сімсот п?ятдесят дві гривні) 52 коп., що підтверджується відповідним розрахунком від 01.07.2026 складеним Коломийським ВДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області, Івано-Франківського міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, 15.07.2026 року подала до суду заяву, в якій просила суд провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення проти чого позивача в своєму клопотанні не заперечувала. 
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Сімейним кодексом України визначено право та способи захисту у спорах про стягнення аліментів, а також у спорах про стягнення заборгованості з аліментів.
За змістом статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Отже є два способи виконання обов`язку батьків, які проживають окремо, в утриманні дитини: за домовленістю (добровільно), або за рішенням суду.
Відповідно до частин першої, третьої статті 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.
За правилами частини першої статті 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.
Вказані норми матеріального права визначають порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні, за заявою платника, поданою відповідно до статті 187 СК України, і саме в цьому випадку закон передбачає право на звернення до суду та стягнення заборгованості за аліментами.
Стягнення ж заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд, при наявності спору може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження, при виконанні рішення суду про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потребує.
Позивач у даній справі просить стягнути заборгованість за аліментами у розмірі 848 752 грн 52 коп, стягнення якої не може бути самостійним предметом позову, оскільки підлягає стягненню державним виконавцем у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» на виконання рішення Коломийського міськрайонного суду від 20.09.2022 року про стягнення аліментів. Про наявність спору щодо визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів позивач не зазначає.
Наведене ґрунтується на висновках, викладених у постанові Верховного Суду 10 квітня 2024 року №761/43598/21.
Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів.
Щодо вимог про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного.
Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.
Згідно з ч. 3 ст. 71 цього Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України.
Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 4 ст. 71 цього Закону).
У ч. 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Таким чином, виходячи із правових позицій Верховного Суду наданого позивачем розрахунку заборгованості по аліментах, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2022 року по 01.07.2026 року сума пені складає 7 762 967,26 грн. та розраховується наступним чином:
За серпень 2022 року пеня становить 12 588,40 грн. Сума пені за несплату аліментів за вересень 2022 року (12 588,40 х 1% х 1430 = 180014,12); 
За вересень 2022 року пеня становить 19 512,13 грн. Сума пені за несплату аліментів за жовтень 2022 року (19 512,13 х 1% х 1399 = 272974,69); 
За жовтень 2022 року пеня становить 31 357,61 грн. Сума пені за несплату аліментів за листопад 2022 року (31 357,61 х 1% х 1369 = 429285,68); 
За листопад 2022 року пеня становить 31 357,61 грн. Сума пені несплату аліментів за грудень 2022 року (31 357,61 х 1% х 1338 = 419564,82); 
За лютий 2023 року пеня становить 25 996,98 грн. Сума пені за несплату аліментів за березень 2023 року (25 996,98 х 1% х 1246 = 323922,37); 
За березень 2023 року пеня становить 25 996,98 грн. Сума пені за несплату аліментів за квітень 2023 року (25 996,98 х 1% х 1218 = 316643,21; 
За квітень 2023 року пеня становить 31 859,11 грн. Сума пені за несплату аліментів за травень 2023 року (31 859,11 ? 1% х 118 7= 378167,63);
За травень 2023 року пеня становить 31 859,11 грн. Сума пені несплату аліментів за червень 2023 року (31 859,11 х 1% х 1157 = 368609,90); 
За червень 2023 року пеня становить 31 859,11грн. Сума пені за несплату аліментів за липень 2023 року (31 859,11 х 1% х 1126 = 364088.46);
За липень 2023 року пеня становить 33 219,75 грн. Сума пені за несплату аліментів за серпень 2023 року (33 219,75 х 1% х 1065 = 353790,33);
За серпень 2023 року пеня становить 33 219,75 грн. Сума пені несплату аліментів за вересень 2023 року (33 219,75 х 1% х 1065= 353790,33; 
За вересень 2023 року пеня становить 33 219,75 грн. Сума пені за несплату аліментів за жовтень 2023 року (33 219,75 х 1% х 1034 = 343492,21); 
За жовтень 2023 року пеня становить 32 110,86 грн. Сума пені за несплату аліментів за листопад 2023 року (32 110,86 х 1% х 100 4= 322393,03); 
За листопад 2023 року пеня становить 32 110,86 грн. Сума пені за несплату аліментів за грудень 2023 року (32 110,86 х 1% х 973 = 312438,66);
За березень 2024 року пеня становить 28 365,61 грн. Сума пені несплату аліментів за квітень 2024 року (28 365,61 х 1% х 852 = 241674,99); несплату аліментів за травень 2024 року (54 947,33 х 1% ? 821 = 451117,57); 
За травень 2024 року пеня становить 54 947,33 грн. Сума заборгованості за несплату аліментів за червень 2024 року (54 947,33 х 1% х 791= 434633,38); 
За червень 2024 року пеня становить 54 947,33 грн. Сума заборгованості за несплату аліментів за липень 2024 року (54 947,33 х 1% х 760 = 417599,70); 
За липень 2024 року пеня становить 38 745,88 грн. Сума заборгованості за несплату аліментів за серпень 2024 року (38 745,88 х 1% х 730 = 282844,92; 
За серпень 2024 року пеня становить 38 745,88 грн. Сума заборгованості за несплату аліментів за вересень 2024 року (38 745,88 х 1% х 699 = 270833,70); 
За вересень 2024 року пеня становить 38 745,88 грн. Сума заборгованості за несплату аліментів за жовтень 2024 року (38 745,88 х 1% х 668 = 258822,47); 
За жовтень 2024 року пеня становить 52 275,34 грн. Сума заборгованості за несплату аліментів за листопад 2024 року (52 275,34 х 1% ? 638 = 333516,66; 
За листопад 2024 року пеня становить 52 275,34 грн. Сума заборгованості за несплату аліментів за грудень 2024 року (52 275,34 х 1% х 607 = 317311,31);
За грудень 2025 року пеня становить 3 200 грн. Сума заборгованості за несплату аліментів за січень 2026 року (3 200 х 1% х 212= 6784);
За лютий 2026 року пеня 1 758,24 грн. Сума заборгованості за несплату аліментів за березень 2026 року (1 758,24 х 1% х 212 = 2637,36);
За квітень 2026 року пеня становить 1 758,24 грн. Сума заборгованості за несплату аліментів за травень 2026 року (1 758,24 х 1% ? 61 = 1072,52); 
Тобто, всього сума нарахованої пені за період з 01.08.20262року по 01.07.2026 року сума пені складає 7 762 967,26 грн.
Судом перевірено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та суд погоджується з наведеним розрахунком, з урахуванням розміру щомісячно нарахованих аліментів згідно з довідкою ДВС.
Відповідач будь-яких заперечень (контррозрахунку) щодо наведеного розрахунку пені за несплату аліментів не надав.
Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Отже, сума пені складає - 848 752 грн 52 коп (вісімсот сорок вісім тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні, п`ятдесят дві копійки).
Матеріали справи не містять доказів того, що позивач та відповідач у встановленому законом порядку зверталися до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо складених розрахунків заборгованості по аліментах.
Отже, відповідач не сплачував аліменти на утримання дітей у повному обсязі, за спірний період. При цьому, відповідач не звертався до суду з позовом про зміну розміру аліментів, не ставив питання про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.
За таких обставин, зазначений розмір боргу за спірний період по аліментам відповідачем позивачеві не був сплачений. У матеріалах справи відсутні докази, які б засвідчували існування спору між стягувачем та боржником з приводу розміру заборгованості відповідача за аліментами.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (такий механізм нарахування пені наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19.
Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Суд, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
Така ж правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №711/679/21.
У Сімейному кодексі не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів, він повинен надати докази на підтвердження того, що він мав об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів. Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом і в постановах від 10.01.2024 у справі № 359/240/21 , від 19.02.2024 у справі № 761/893/23.
При вирішенні питання про стягнення пені (ст.196 СК) законодавець надає суду право зменшувати розмір пені, а не звільняти платника аліментів від її сплати. Тлумачення ч.2 ст.196 СК свідчить, що в ній не передбачена вимога щодо обов`язкової наявності одночасно двох підстав, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них. Суд при вирішенні питання про зменшення розміру неустойки враховує матеріальний та/або сімейний стан платника аліментів. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити матеріальний та/або сімейний стан платника аліментів як підстав для зменшення розміру пені. Такий матеріальний та/або сімейний стан платника аліментів має доводитися платником на момент, коли відбулося прострочення чи повна несплата аліментів. Визначення справедливого та розумного розміру пені при застосуванні конструкції зменшення розміру пені належить до суддівського розсуду. Суд має забезпечити, щоб зменшення пені не порушувало права одержувача аліментів, але водночас не створювало надмірного фінансового навантаження для платника аліментів. Пеня має бути співрозмірною з правопорушенням (зокрема, прострочення, невиконанням зобов`язань, наявність/відсутність часткової оплати). Розмір пені має залишатися співрозмірним із розміром основного зобов`язання, тому суд не може зменшувати пеню до такої міри, що виключала б її роль як «стимулу» для своєчасного виконання аліментних зобов`язань (постанова КЦС ВС від 18.04.2025 у справі № 932/541/23).
Клопотання про зменшення розміру неустойки на підставі ч. 2 ст. 196 СК України від відповідача не надходило.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 на її користь пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 848 752 грн 52 коп.
Водночас, за змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтею 196 Сімейного кодексу України, статтями 10-13, 259, 263-265,268 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 848 752 грн 52 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя: | Сольський В. В.